Socialarbetares förhållningssätt till BBIC - "Det finns ... - FoU Nordväst
Socialarbetares förhållningssätt till BBIC - "Det finns ... - FoU Nordväst
Socialarbetares förhållningssätt till BBIC - "Det finns ... - FoU Nordväst
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Historierna blir upphackade, fragmentiserade och otydliga. Den information som <strong>finns</strong><br />
mellan raderna blir osynliggjord:<br />
”För min del kan jag känna mig lite hämmad av det hela. Manualerna gör att jag<br />
kanske inte fångar upp det, ja det är svårt att förklara, det som går på känsla. När<br />
jag intervjuar barn så <strong>finns</strong> det ofta någonting som ligger där och skaver – jag<br />
borde kanske följa upp det, men så håller jag mig <strong>till</strong> manualen och då försvinner<br />
det. Jag kanske inte ser vad jag borde se”.<br />
”Jag tycker att när man skriver så går det ut över berättandet för att det man<br />
skriver blir så väldigt upphackat i rubriker och pappa tycker, mamma tycker,<br />
barnet tycker, de tycker vi tycker alla tycker. Vi kan ju sammanfatta och skriva ju<br />
på hälsa att alla tycker det är ok med hälsan. Fan sitta där och skriva han tycker o<br />
hon tycker o den tycker”.<br />
Två handläggare är mycket tydliga i sin skeptiska hållning <strong>till</strong> själva utformningarna av<br />
formulären och tar utgångspunkt i sig själva:<br />
”Om jag hade fått sett en utredning om mig själv där jag blev indelat i många<br />
olika rubriker då skulle jag kunna känna mig mycket förnedrat. Och då kan jag<br />
tänka att de vi jobbar med också kan känna sig kränkta.”<br />
”… om ens eget liv var dissekerat liksom och det hade jag tyckt var mycket<br />
obehagligt. <strong>Det</strong> känns som om livet blivit mycket kallare och det är nästan<br />
oförskämd här är ditt liv liksom. Jag skulle inte vilja vara med om det, men jag<br />
utsätter ju andra.”<br />
Följande replikväxling säger mycket om hur olika vinklingar man som handläggare kan ha.<br />
<strong>Det</strong> är också ett exempel på hur diskussionerna kunde låta i en fokusgrupp:<br />
”– Människors liv är ju sammanhängande, men det <strong>finns</strong> ju inte något större<br />
sammanhängande sammanhang i <strong>BBIC</strong> tycker jag. Man har ett samtal med ett<br />
barn och tycker verkligen att det här måste jag skriva ner i sin helhet.. men så<br />
har man ingen plats att göra det, inget bra utrymme för det och sen när man<br />
splittrar det upp så tappar man ju lite…<br />
– Mmm.<br />
– Kanske hela känslan för hur det egentligen är ja, försvinner? Och om man<br />
försöker sätta ihop de olika delarna som man skrivit på olika ställen så känner<br />
man nästan inte igen historien.<br />
– <strong>Det</strong> ju självklart så att det vore bra om man kunde ge barnets historia rakt av.<br />
Ja rättvist alltså. <strong>Det</strong> dom har sagt skall finnas som dom sa det och inte som vi<br />
skrivit och benat upp. Tycker jag. <strong>Det</strong> saknar jag att göra, det blir för fyrkantigt<br />
– Ja det blir glidningar och tolkningar då och inte det som dom sa<br />
– Nej men i och med att man har stödet från triangeln så tycker jag att<br />
behovsområdena i <strong>BBIC</strong> kan kopplas <strong>till</strong> barnen historier och då tycker jag inte<br />
att jag saknar själva den sammanhängande berättelsen. Jag tycker faktiskt inte<br />
att jag missar barnen så här.”<br />
43