Socialarbetares förhållningssätt till BBIC - "Det finns ... - FoU Nordväst
Socialarbetares förhållningssätt till BBIC - "Det finns ... - FoU Nordväst
Socialarbetares förhållningssätt till BBIC - "Det finns ... - FoU Nordväst
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
uppfattar <strong>BBIC</strong> som ett ibland otydligt verktyg. Andra finner arbetssituationen så svår att det<br />
vore önskvärt med mycket tydligare ramar, strukturer och anvisningar än de som idag <strong>finns</strong> i<br />
<strong>BBIC</strong>-konceptet. Nordlanders (2006) förståelse av socialsekreterarnas pragmatiska<br />
<strong>till</strong>vägagångssätt i ett utredningsarbete passar väl in i sammanhanget, socialsekreterarnas<br />
kunskapsanvändning är svår att formulera och passa in ett systematiserat<br />
utredningsinstrument. <strong>Det</strong> pragmatiska <strong>till</strong>vägagångssättet från socialsekreterarnas sida gör<br />
samtidigt att <strong>BBIC</strong> för en utomstående kan te sig otydligt och oklart.<br />
Men det <strong>finns</strong> också många handläggare som uppfattar det som positivt att det <strong>finns</strong> en hög<br />
grad av frihet i <strong>BBIC</strong> och att det i sig kan vara trygghetsskapande. Wiklunds (2006)<br />
uppfattning av att barnavårdsområdet kan liknas med ett minerat fält där det är lätt för den<br />
enskilde handläggaren/socialarbetaren att göra misstag och felvärderingar kan ge en<br />
förklaring <strong>till</strong> den rädsla många handläggare har för att göra ”fel” och att det därför blir<br />
viktigt att ha en detaljerat manual. Många ser det dock som ett hinder för kommunikation<br />
och relationsbyggande med klienterna och föredrar av den orsaken att betrakta <strong>BBIC</strong> som en<br />
minneslapp, eller ett verktyg att använda i de situationer där man själv upplever det som<br />
meningsfullt.<br />
<strong>Det</strong>ta synsätt från socialarbetarnas sida är något som redan Ward (2000) tog upp i sin<br />
undersökning av LACS i Storbritannien. Formulären (i LACS) användes inte på det sätt som<br />
var avsett; socialarbetarna använde det på de sätt som de själva ansåg lämpliga. Exempelvis<br />
blev mycket av den information som socialarbetarna hade om de familjer de utredde inte<br />
dokumenterad skriftligt, fast det kunde handla om centrala uppgifter, nödvändiga för<br />
utredningen. Svårigheterna att sovra mellan relevant och irrelevant information skapar stor<br />
osäkerhet för socialarbetarna och något facit på hur balansen mellan ”för lite” och ”för<br />
mycket information” skall vara <strong>finns</strong> inte och inte heller en tydlig inriktning på vad <strong>BBIC</strong> skall<br />
åstadkomma. I <strong>till</strong>gänglig forskning från Storbritannien och Sverige <strong>finns</strong> flera resultat som<br />
pekar i samma riktning, exempelvis visar Ward (2002) och Cleaver et al. (2004) att det var<br />
svårt för många socialarbetare att kunna skilja på relevant och icke relevant information.<br />
Vad ”<strong>till</strong>räcklig information” innebär är inte vare sig självklart eller entydigt.<br />
<strong>Det</strong> går av intervjuerna tydligt att se att olika socialsekreterare har olika tolkningar,<br />
uppfattningar och tankar om hur <strong>BBIC</strong> skall och kan användas i det praktiska<br />
utredningsförfarandet. <strong>Det</strong> <strong>finns</strong> olika farhågor om vad som skulle kunna hända om man inte<br />
använder sig av konceptet fullt ut. <strong>Det</strong> <strong>finns</strong> handläggare som inte tvekar att använda det<br />
efter eget huvud och förmåga. Mellan dessa två ytterpunkter <strong>finns</strong> en lång rad olika<br />
positioner som socialsekreterarna kan tänkas inta. Klämda kanske mellan kommunernas<br />
behov av ekonomisk rationalitet, klienternas behov och ett oklart forskningsläge om vilka<br />
insatser som har effekt är kanske ett pragmatiskt <strong>förhållningssätt</strong> <strong>till</strong> <strong>BBIC</strong> det enda möjliga.<br />
<strong>Det</strong> <strong>finns</strong> också en uppfattning att om inte ens Socialstyrelsen är tydlig när den pekar i sina<br />
anvisningar på risken för att man i utredningshänseende överutreder och gör utredningarna<br />
för omfattande, så kan ingen kräva att socialsekreterarna skall kunna lägga utredningarna på<br />
en rimlig nivå. Men så länge inte det <strong>finns</strong> anvisningar på hur en ”lagom” utredning skall se<br />
ut kommer antagligen socialsekreterarna att arbeta pragmatiskt. En ytterligare orsak <strong>till</strong> att<br />
arbeta pragmatiskt återfinner vi i studiens nästa tema.<br />
31