Socialarbetares förhållningssätt till BBIC - "Det finns ... - FoU Nordväst
Socialarbetares förhållningssätt till BBIC - "Det finns ... - FoU Nordväst
Socialarbetares förhållningssätt till BBIC - "Det finns ... - FoU Nordväst
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Att göra en barnavårdsutredning, förutsättningar och svårigheter<br />
Socialarbetare i allmänhet befinner sig inom vad som kan betraktas som en ”Human Service<br />
Organization” (HSO). Hasenfeld (1983) betraktar dessa organisationer som verksamheter<br />
som skall verka för skydd och omsorg för de människor de har som uppdrag att hjälpa. Dessa<br />
organisationer har ofta relativt otydliga mål hävdar Hasenfeld och de mål som <strong>finns</strong> är ofta<br />
både motstridiga och svårdefinierade. De människor som organisationerna skall hjälpa<br />
befinner sig ofta i svåra och invecklade livssituationer <strong>till</strong> vilka det inte <strong>finns</strong> någon<br />
facitlösningar och där kunskaperna om det bästa <strong>till</strong>vägagångssättet därför är bristfälliga.<br />
Frågor om moral, etik och grundläggande värderingar blir centrala därför att<br />
organisationernas beslut och bedömningar har stora konsekvenser för berörda människor.<br />
Lipsky (1980) myntade begreppet ”street-level bureaucrats” vilket på svenska blivit<br />
”gräsrotsbyråkrater”. Den bristande målstyrningen och de svåra bedömningarna gör att<br />
HSO-organisationer ofta är osäkra på vad man gör, varför man gör det man faktiskt gör och<br />
vilka effekter de åtgärder som genomförs har. Mycket av <strong>till</strong>gänglig forskning pekar i riktning<br />
mot att de insatser som görs inte har någon större effekt i positiv betydelse (se exempelvis<br />
Wiklund 2006). Ett resultat av detta är att socialarbetare behöver vara eklektiska, kanske för<br />
att överhuvudtaget överleva i sin yrkesutövning.<br />
Barnavårdsarbete är kanske det svåraste av det sociala arbetets olika verksamhetsområden<br />
(se Östberg 2010, Tham 2008). Här återfinner vi det sociala arbetets sannolikt mest krävande<br />
och extrema form av myndighetsutövning. Handläggare och socialarbetare måste fatta<br />
dramatiska beslut och hantera mycket komplicerade situationer. Olika behov skall<br />
balanseras mot varandra. Skall man utreda, skall man hjälpa eller skall man kontrollera – i<br />
själva verket skall alla dessa <strong>till</strong>synes diametralt motsatta begrepp utföras samtidigt. Thams<br />
(2008) avhandling ger en bild av arbetsvillkoren i den sociala barnavården och visar hur<br />
socialarbetarna inom barnavården är en hårt belastat yrkesgrupp som har stora behov av<br />
mer tid för reflektion, handledning och avlastning i svåra ärenden, en tid som sällan <strong>finns</strong>.<br />
Bristen på tydlighet i forskningsläget om vilka insatser som har effekt och vilka som inte har<br />
det är ytterligare en komplicerande faktor. De enskilde handläggarna måste ta ställning <strong>till</strong><br />
mycket svåra mänskliga situationer <strong>till</strong> vilka det sällan <strong>finns</strong> någon given facit och kan i de<br />
flesta fall enbart använda sig av ett begränsat antal möjliga åtgärder.<br />
Den brittiska barnavårdsforskaren Sally Holland, har i två studier (1999; 2004) undersökt hur<br />
handläggare fattar beslut i en utredning. Hon beskriver två modeller; scientific observation<br />
och reflective evaluation. Scientific observation kan i fri översättning kallas den tekniska eller<br />
den rationella modellen där utredningen följer i förväg bestämda mönster och strukturer.<br />
Den andra modellen är den analytiska eller den reflexiva modellen (reflective evaluation)<br />
som ser utredningen snarare som en process och där utredarens eller socialarbetarens<br />
relation och <strong>förhållningssätt</strong> <strong>till</strong> klienten är centralt. <strong>Det</strong> lämnar därför ett mycket stort<br />
utrymme för personliga värderingar från socialarbetarens sida.<br />
Den sociala barnavårdens målgrupp har två huvudkategorier. <strong>Det</strong> handlar dels om de barn<br />
som far illa i sina familjer <strong>till</strong> följd av föräldrarnas handlingar och dels handlar det om barn<br />
som är en fara för sig själv eller andra utifrån sitt eget beteende. Denna<br />
målgruppskategorisering är vanlig i europeisk sociallagstiftning (Wiklund 2006). Vad som<br />
definierar ett barnavårdsproblem är komplicerat. <strong>Det</strong> definieras inte enbart utifrån<br />
24