historier och sägner från vildmarken (dorotea socken) - Murberget ...
historier och sägner från vildmarken (dorotea socken) - Murberget ...
historier och sägner från vildmarken (dorotea socken) - Murberget ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
_____________n_<br />
(kolten) kostar int mer än hundra riksdaler'. I detsamma<br />
nappade han lapptjötan <strong>och</strong> kastade henne på elden, varpå<br />
han sprang ut <strong>och</strong> spände för hästen <strong>och</strong> for sina färde.<br />
Gårdsfolket drog naturligen lappgumman m elden med detsamma.<br />
Så stor respekt hade Blom för lappkvinnans spådomskonst,<br />
att han inte vågade stanna i gården, fastän han<br />
tagit ut blodet på henne. Detta talade far själv om.» Så<br />
långt min sagesman.<br />
Något snarliknande hade en annan gubbe i en helt annan<br />
del av socknen att berätta: »Det är väl en 50 år sedan», sade<br />
han. "Far min <strong>och</strong> en till fick en midsommarkväll se en<br />
lappkvinna hoppa över staketet <strong>och</strong> in på kyrkogården. De<br />
gick fram <strong>och</strong> tittade efter, <strong>och</strong> då låg tjötan framstupa på<br />
den sist öppnade graven. Pappa hoppade då in på samma<br />
ställe som kvinnan. Han hade det vettet, att han inte skulle<br />
gå in rätta vägen. Tjötan låg där till utseendet livlös. Hon<br />
höll nog på hämta spådomskraft <strong>från</strong> de döda. 1 Far fattade<br />
henne i hårflätan, drog henne på det sättet till staketet <strong>och</strong><br />
kastade henne över. Hon syntes inte känna det minsta av<br />
den hårdhänta behandlingen. Far ämnade släpa henne till<br />
prästgården, men då Vaknade hon till liv, gnuggade sig i<br />
ögonen <strong>och</strong> sa, att hon var så 'kureL' (sömnsur), varpå hon<br />
reste sig <strong>och</strong> lommade iväg däri<strong>från</strong>.<br />
Följande historia är egendomlig så till vida, att den uppger,<br />
att lappar spå varandra. Eljest är det regel, att de<br />
låta sin konst gå ut over de bofasta. Det är den förut<br />
nämnde gamle kommunalordföranden, som berättar: "En<br />
lappkvinna <strong>från</strong> Narge, som hette Kerstin, blev gift med en<br />
gammellapp, som bodde här i byn. De hade en måg, som<br />
hette Jon Tomasson. Han var renlapp. Kerstin hade blivit<br />
1 Tron på möjligheten att göra detta torde ha varit allmän. I synnerhet<br />
i Medelpad har förf. erhållit talrika uppgifter härom. Många namngivna<br />
trollgubbar sägas ha haft för sed att nattetid gå på kyrkogården<br />
<strong>och</strong> »tala med de döda», <strong>och</strong> de trollkunniga spelmännen gingo dit <strong>och</strong><br />
»hämtade ny kraft», då de vid de långa bröllopen blevo uttröttade.<br />
124