Jonatan Godtrogens underbara äventyr - Ludwig von Mises-Institutet ...
Jonatan Godtrogens underbara äventyr - Ludwig von Mises-Institutet ...
Jonatan Godtrogens underbara äventyr - Ludwig von Mises-Institutet ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Nittonde kapitlet<br />
Matsmältningsstyrelsen<br />
Innan han gick frågade <strong>Jonatan</strong> efter vägen till stadshuset. Greta<br />
såg oroligt på honom och lade en hand på hans arm, ”Snälla<br />
<strong>Jonatan</strong>, berätta inte för någon om maten du fick. Vi har inget<br />
tillstånd.”<br />
”Va!” sade <strong>Jonatan</strong>. ”Behöver man tillstånd för att ge någon mat?”<br />
”I staden, ja,” svarade hon. ”Och vi kan få massa problem om<br />
myndigheterna får reda på att vi serverat mat utan tillstånd.”<br />
”Vad är meningen med tillståndet?”<br />
”Det är för att alla skall garanteras en viss standard på maten. För<br />
länge sedan brukade stadsfolket köpa sin mat från gatuförsäljare,<br />
små kaféer eller gourmérestauranger. Eller så köpte de mat i affärer<br />
och tillagade den själva i hemmet. Men Lordernas Råd menade att<br />
det var orättvist att vissa åt bättre mat än andra och att människor<br />
behövde skyddas från sitt eget dåliga omdöme. Därför öppnades<br />
politiska kaféer där alla i staden kunde få ett standardiserat mål<br />
mat gratis.”<br />
”Inte helt gratis, förstås,” sade morfar, som drog ut sin plånbok och<br />
viftade den sakta framför <strong>Jonatan</strong>s näsa. ”Varje mål mat kostar<br />
mycket mer än förut, men ingen betalar direkt i kaféet, Kultomten<br />
betalar med våra skattepengar. Eftersom maten i de politiska<br />
kaféerna redan var betald, slutade många människor att gå till de<br />
privata alternativen där de behövde betala en gång till. På grund av<br />
ett färre antal gäster tvingades många privata restauranger att höja<br />
priserna. Några överlevde tack vare en handfull rika kunder eller<br />
gäster med speciella religiösa matvanor, men de flesta gick i<br />
konkurs.”<br />
”Varför skulle någon betala extra för maten om de kunde gå till de<br />
politiska kaféerna där den var gratis?” undrade <strong>Jonatan</strong>.