Jonatan Godtrogens underbara äventyr - Ludwig von Mises-Institutet ...
Jonatan Godtrogens underbara äventyr - Ludwig von Mises-Institutet ...
Jonatan Godtrogens underbara äventyr - Ludwig von Mises-Institutet ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Vakten var van vid att spela guide åt traktens barn och fortsatte sin<br />
lilla föreläsning. ”Som du kan se har vi ett mycket stort urval olika<br />
djur i parken. Där borta”, sade han och pekade tvärs över vägen,”<br />
håller vi djur som kommer från hela världen. Inhägnaderna håller<br />
djuren säkert på plats så att vi kan studera dem. Främmande djur<br />
kan ju inte få lov att röra sig fritt och störa samhället med sitt<br />
obehärskade beteende. ”<br />
”Tänka sig”, utbrast <strong>Jonatan</strong>. ”Det måste ha kostat dig en<br />
förmögenhet att fånga alla de här djuren, forsla hit dem från över<br />
hela jordklotet och sedan mata och sköta om dem.”<br />
Vakten log åt <strong>Jonatan</strong> och skakade lätt på huvudet. ”Men snälla du,<br />
jag betalar väl inte själv för djurparken. Alla som bor här i staden<br />
betalar en djurparksskatt.”<br />
”Alla?” upprepade <strong>Jonatan</strong> och rotade skuldmedvetet i sina tomma<br />
fickor.<br />
”Nja, det finns ju en och annan som försöker smita undan sitt<br />
ansvar. Somliga motsträviga invånare hävdar att de inte är<br />
intresserade av att betala för en djurpark. Andra vägrar därför att de<br />
tycker att djur skall studeras i sina naturliga miljöer.”<br />
Vakten vände sig om mot stängslet han stod framför och knackade<br />
med batongen på den tunga grinden av järn. ”Men när sådana<br />
invånare vägrar betala djurparksskatten, så tar vi dem ur sina<br />
naturliga miljöer och placerar dem här, i tryggt förvar bakom<br />
galler. Sedan kan man lättare studera så udda människor, samtidigt<br />
som de också är hindras från att röra sig fritt i samhället och störa<br />
andra med sitt obehärskade beteende.”<br />
<strong>Jonatan</strong> trodde inte sina öron. När han jämförde de båda grupperna<br />
bakom gallerstängslen undrade <strong>Jonatan</strong> om han själv verkligen<br />
skulle vilja betala kostnaderna för de båda parkerna och vaktens<br />
lön. Hans grepp om järnstängerna hårdnade då han forskande såg<br />
på de svartvitrandiga fångarnas stolta ansikten. Sedan vände han