Jonatan Godtrogens underbara äventyr - Ludwig von Mises-Institutet ...
Jonatan Godtrogens underbara äventyr - Ludwig von Mises-Institutet ...
Jonatan Godtrogens underbara äventyr - Ludwig von Mises-Institutet ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
skuldmedveten över att dela mannens redan magra lunch. Sedan de<br />
ätit förblev <strong>Jonatan</strong> tyst och mycket riktigt började den gamle<br />
mannen så småningom prata.<br />
”För många år sedan kunde man få riktigt stora fiskar här”, sade<br />
mannen längtansfullt. ”Men de är uppdragna allihop för<br />
längesedan. Nu finns bara sådana här ynkliga små stackare kvar.”<br />
”Men de små växer väl, eller hur?” frågade <strong>Jonatan</strong> och tittade ut<br />
över sjön. Många fiskar skulle kunna lura i den rikliga vassen som<br />
växte i det grunda vattnet längs strandkanten.<br />
”Nä. Småfiskarna fångas alldeles för tidigt av alla som fiskar här.<br />
Och dessutom slänger folk sina sopor i den bortre änden av sjön.<br />
Ser du det tjocka vita skummet längs stranden på andra sidan?”<br />
<strong>Jonatan</strong> stirrade häpet tvärs över vattnet. ”Men varför fångar andra<br />
din fisk och slänger sopor i din sjö?”<br />
”Å nej”, sade fiskaren. ”Det är inte min sjö. Den tillhör alla, precis<br />
som skogarna och floderna.”<br />
”Så då tillhör de här fiskarna egentligen alla människor, till och<br />
med mig?” frågade <strong>Jonatan</strong> och kände sig mindre skyldig över att<br />
ha delat en måltid han inte alls hade bidragit till.<br />
”Inte precis”, svarade mannen. ”Det som tillhör alla tillhör<br />
egentligen ingen – eller i alla fall inte förrän en fisk fastnar på min<br />
krok. Men då är den min.”<br />
”Nu förstår jag inte”, sade <strong>Jonatan</strong> och rynkade förvirrat pannan.<br />
Halvt om halvt för sig själv upprepade han: ”Fisken tillhör alla,<br />
men det betyder egentligen att den tillhör ingen, förrän den hugger<br />
på din krok, men då är den din? Men gör du något för att ta hand<br />
om fiskarna eller för att se till att de kan växa och bli fler?”<br />
”Naturligtvis inte”, fnyste mannen hånfullt. ”Varför skulle jag bry<br />
mig om fisken när någon annan kan komma förbi när som helst<br />
och fånga dem? För om någon fångar fisken eller smutsar ner sjön<br />
så har jag ju kastat bort allt arbete.”