Muntligt och skriftligt i Sverige och svenskan - Projekt - Lunds ...
Muntligt och skriftligt i Sverige och svenskan - Projekt - Lunds ...
Muntligt och skriftligt i Sverige och svenskan - Projekt - Lunds ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
mångordigt, traditionellt, nära den mänskliga tillvaron, agonistiskt<br />
(kampinriktat), präglat av empati <strong>och</strong> deltagande, homeostatiskt <strong>och</strong><br />
situationsbundet. En annan skillnad är att orden är mer förknippade med makt,<br />
magi <strong>och</strong> handling i muntliga kulturer.<br />
Att talet är additivt står i motsats till en mer underordnande <strong>och</strong> analytiskt<br />
präglad språkstruktur. Det här motsvarar den i stilistiken välkända skillnaden<br />
mellan paratax <strong>och</strong> hypotax. I talet har vi alltså större benägenhet att ordna<br />
information genom tillägg på samma syntaktiska nivå, det vill säga med additivt<br />
länkade huvudsatser. Ong (s. 50) jämför bland annat hur en amerikansk<br />
översättning av Bibeln från 1970 skiljer sig från en översättning från 1610. I den<br />
moderna utgåvan har flera av de korta huvudsatserna, som dessutom ofta inleds<br />
med <strong>och</strong>, ersatts med bisatser med bland annat temporala länkar. Denna version<br />
är alltså mer anpassad till en skriftspråklig, mer analytiskt kommunicerande<br />
kultur. Det bör dock påpekas att Ong verkar betrakta den inledande<br />
konjunktionen <strong>och</strong> i meningarna som den additiva markören. I den nya<br />
versionen har flera av de <strong>och</strong>-inledda meningarna ersatts med andra länkar eller<br />
inga alls, men många av dessa meningar har fortfarande en additiv satskoppling.<br />
Ett exempel är att Och Gud såg att ljuset var gott. Och han skilde … har ersatts<br />
med Gud såg hur gott ljuset var. Gud skilde … I båda versionerna råder en<br />
additiv koppling även om konjunktionen har utelämnats i den nya, <strong>och</strong> språket<br />
är lika parataktiskt uppbyggt. I något fall har ett inledande <strong>och</strong> ersatts med ett<br />
temporalt adverb, till exempel då. Till exempel har Och Gud sade blivit Då sade<br />
Gud. I detta fall har den temporala kopplingen betonats mer i den nya<br />
översättningen, men det är fortfarande en huvudsats <strong>och</strong> således ett parataktiskt<br />
förhållande. Det finns dock exempel på att huvudsatser har ersatts med bisatser,<br />
ibland också med en annan typ av satskoppling. Den skillnad som Ong lyfter<br />
fram är alltså relevant, men det är viktigt att skilja på paratax <strong>och</strong> hypotax å ena<br />
sidan <strong>och</strong> satskoppling å andra sidan. En additiv koppling behöver dessutom inte<br />
markeras med den inledande konjunktionen <strong>och</strong>.<br />
Språket är mer sammanställande i muntliga kulturer. Det innehåller fler fasta<br />
uttryck <strong>och</strong> grupperingar av ord med inslag av epitet. Detta drag kan knytas till<br />
minnestekniker. Kommunikation i en muntlig kultur kräver andra strategier för<br />
minnet än i en skriftlig, vilket medför ett mer formelartat språk. Minnestekniska<br />
strategier kan vara starkt rytmiska mönster i till exempel upprepningar,<br />
allitterationer, assonanser, formler <strong>och</strong> ordspråk. Dessa mönster får också<br />
syntaktiska konsekvenser.<br />
Talspråket är mer mångordigt än skriften, <strong>och</strong> det förklarar Ong så här:<br />
78