Muntligt och skriftligt i Sverige och svenskan - Projekt - Lunds ...
Muntligt och skriftligt i Sverige och svenskan - Projekt - Lunds ...
Muntligt och skriftligt i Sverige och svenskan - Projekt - Lunds ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
1600- <strong>och</strong> 1700-talet<br />
På 1600-talet utvecklades kommunikationen med ett kungörelsesystem, där<br />
kyrkan blev informationskanal för nyheter (Svensson 1988). Det var dock<br />
fortfarande i huvudsak en uppläsningskultur. Däremot blev kommunikationen i<br />
maktens skikt mer skriftlig, men det var en intern kommunikation. Samtidigt<br />
började strävanden efter att sprida läskunnigheten bland allmänheten, men full<br />
läskunnighet i <strong>Sverige</strong> rådde inte förrän två århundraden senare.<br />
Ett viktigt inslag vid denna period var standardiseringen, det vill säga<br />
utvecklingen av skriftspråket till ett enhetligt, rikstäckande <strong>och</strong> offentligt språk.<br />
Intressant är då inte bara denna utveckling i sig utan också de diskussioner som<br />
fördes om hur detta språk skulle gestalta sig. På 1600-talet var standardiseringen<br />
ännu bara i sin linda, varför författares privata språk delvis lyste igenom i<br />
framför allt stavning <strong>och</strong> morfologi. Men behovet av ett gemensamt offentligt<br />
skriftspråk tvingade också fram ett förhållningssätt till relationen mellan tal <strong>och</strong><br />
skrift <strong>och</strong> en medvetenhet om skillnaden mellan de två kanalerna. Det finns flera<br />
bevarade källor av språkliga auktoriteter från 1600- till 1800-talet, <strong>och</strong> i dem får<br />
vi värdefull information om en del av denna periods språkliga variation <strong>och</strong><br />
därmed värdefull information om talet. Några av dessa källor refereras nedan<br />
<strong>och</strong> i kommande avsnitt.<br />
Bergman (1970) påminner om att skillnaden mellan tal <strong>och</strong> skrift var stor på<br />
1600- <strong>och</strong> 1700-talen men att skillnaden tog sig andra uttryck än idag. Det fanns<br />
till exempel många talspråksformer i skrift som är främmade för vårt offentliga<br />
skriftspråk i dag. Widmark (2000) menar att det har funnits perioder som har<br />
varit gynnsamma för ett samspel mellan umgängesspråket <strong>och</strong> offentligt talat<br />
<strong>och</strong> skrivet språk, <strong>och</strong> 1600-talet var just en sådan period. Många av både<br />
dåtidens <strong>och</strong> dagens talspråksformer användes vid denna tid i skrift, såsom<br />
supinumformer <strong>och</strong> bestämd form utan -t, till exempel koka <strong>och</strong> huse, <strong>och</strong><br />
preteritum utan -de, till exempel fråga <strong>och</strong> låfwa. Även lexikalt dialektala inslag<br />
förekom. Kända författare, såsom Agneta Horn <strong>och</strong> Samuel Columbus, använde<br />
några av dessa <strong>och</strong> andra regionala former. Horn skrev till exempel wäre<br />
(vädret), fråga (frågade) <strong>och</strong> koka (kokat) i sin självbiografi från 1657. Hon<br />
använde också narrativ inversion, en konstruktion som idag förknippas med<br />
mycket informellt talspråk: ”Och war iagh inte sinat till att danza” <strong>och</strong> ”Och<br />
tänkte jag” (Holm 1967:95f). Det är dock osäkert om inversion var en etablerad<br />
talspråkskonstruktion på 1600-talet, <strong>och</strong> Holm reserverar sig för andra<br />
tolkningar, bland annat influenser från andra skriftspråk. Syntaktiskt var stilen<br />
14