SFT – Svensk Familjeterapi nr 1 2011 - Svenska föreningen för ...
SFT – Svensk Familjeterapi nr 1 2011 - Svenska föreningen för ...
SFT – Svensk Familjeterapi nr 1 2011 - Svenska föreningen för ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
22-24 september 2010<br />
Kongresskommentar från Umeå<br />
efter fjOlårets <strong>för</strong>hOppningsfUllA<br />
kongress i Tällberg, ”på spaning<br />
efter familjeterapin”, var mina <strong>för</strong>väntningar<br />
inte så höga in<strong>för</strong> 2010 års<br />
sfft-kongress i Umeå. Stjärnplåstret, irländska<br />
Imelda McCarthy, hade lämnat<br />
återbud på grund av sjukdom, vilket jag i<br />
och <strong>för</strong> sig inte sörjde. I mina ögon sysslar<br />
hon och hennes kollegor med terapi/<br />
konsultation som är mer fokuserad på<br />
individer och dyader än på familjesystem,<br />
och jag har aldrig riktigt <strong>för</strong>stått<br />
vad de har på familjeterapikongresser att<br />
göra. De passar bättre på de narrativa<br />
kongresser som Michael White <strong>för</strong>edrog<br />
att arrangera, i stället <strong>för</strong> att åka på familjeterapikongresser.<br />
Även den tilltänkte efterträdaren,<br />
kanadensaren Stephen Madigan, hade<br />
lämnat återbud i sista stund, och jag<br />
avundades inte arrangörerna. Tvärt om<br />
är jag full av beundran <strong>för</strong> deras <strong>för</strong>måga<br />
att, trots sena återbud, ändå genom<strong>för</strong>a<br />
en kongress som uppskattades av de c:a<br />
150 deltagarna.<br />
Den <strong>för</strong>sta kongressmorgonen inleddes<br />
av Generationskören, ett järngäng<br />
av gubbar och käringar i pensionsåldern,<br />
som på fritiden roar sig med att<br />
sjunga i kör. Men det är inga vanliga<br />
körsånger, utan repertoaren består uteslutande<br />
av ROCK! Efter Joan Jetts ”I<br />
Love Rock’n’roll” vräkte de på med Jerry<br />
Williams ”I Can Jive” och the Whos<br />
”My Generation” med en personlig<br />
tolkning av Roger Daltreys stamning.<br />
Generationsperspektivet kompades perfekt<br />
av ett band musikskoleelever, och eftersom<br />
familjeterapin och rockmusiken<br />
är jämnåriga, födda i en långsam grossess<br />
som <strong>för</strong>löstes <strong>för</strong> 56 år sedan, så är<br />
det svårt att tänka sig en bättre öppning<br />
på en svensk familjeterapikongress.<br />
Resten av den <strong>för</strong>sta dagen fylldes jag<br />
av ett tilltagande missnöje. Inte så att<br />
<strong>för</strong>eläsarna var ointressanta, tvärtom<br />
bjöd de på många små guldkorn. Men de<br />
45 minuter som var avsatta <strong>för</strong> var och<br />
en räckte inte ens till <strong>för</strong> att de skulle<br />
hinna berätta allt de ville, och än mindre<br />
fanns det tid att ställa några frågor kring<br />
20<br />
de tankar som an<strong>för</strong>andena hade väckt.<br />
Visserligen erbjöd alla generöst sina epost-adresser<br />
<strong>för</strong> frågor i efterhand, men<br />
det blir inte samma sak som en öppen<br />
dialog.<br />
En mer ideologisk missnöjesbotten<br />
var en nästan fullständig frånvaro av<br />
familjeperspektiv utöver individ och<br />
dyadnivåerna. Ett av de få undantagen<br />
var när Anita Blom af Ekenstam i en<br />
bisats nämnde Monica Hedenbros forskning<br />
om triadisk anknytning, utan att gå<br />
in på hur hon och hennes kollegor i Täby<br />
använder sig av dessa viktiga triangulära<br />
processer i sitt arbete ”att bli <strong>för</strong>älder<br />
inifrån”.<br />
Ett annat projekt som bygger på ”det<br />
sunda <strong>för</strong>äldraskapet” är Theraplay.<br />
Som hörs är det en modell som importerats<br />
från USA, och en grupp i Umeå<br />
har översatt modellen till svenska. När<br />
Anna-Rosa Perris och Britta Sundberg<br />
redovisade teorin kring arbetet, lät den<br />
<strong>för</strong>villande lik Marte meo, utom när<br />
de berättade att en terapeut ibland kan<br />
agera lekpartner i stället <strong>för</strong> en <strong>för</strong>älder.<br />
Men när de visade ett videoband fanns<br />
det inte längre så många likheter kvar,<br />
<strong>för</strong>utom att man arbetar med videoinspelningar.<br />
Visst är det intressant att<br />
liknande teorier kan tillämpas på så<br />
diametralt skilda sätt?<br />
Gemensamt <strong>för</strong> båda <strong>för</strong>äldraprojekten<br />
verkar dock vara att man fastnar på<br />
den dyadiska nivån, och inte arbetar på<br />
triadiska eller ännu högre systemnivåer,<br />
och min avsaknad av systemperspektiv<br />
växte sig allt starkare under dagen.<br />
Eftersom det är <strong>för</strong>mågan att tänka<br />
(och agera) på olika ecosystemiska nivåer<br />
(triader, funktionella subsystem,<br />
utvidgat familjesystem, sociala och<br />
professionella nätverk, etnicitet, kulturtillhörighet...)<br />
som gör en kvalitativ<br />
skillnad på terapeuter som är familje-<br />
och systemorienterade och sådana som<br />
fastnat på individ- och dyadnivåerna, så<br />
kändes avsaknaden av systemperspektiv<br />
oerhört stark, även om Björn Wrangsjö,<br />
i sitt an<strong>för</strong>ande om familjens livscykel,<br />
inkluderade fler systemnivåer, dock utan<br />
att särskilt markera att dessa livsprocesser<br />
berör fler nivåer än individer och<br />
dyader.<br />
Kongressens sista programpunkt var<br />
ett samtal där Marianne Borgengren<br />
intervjuade Gustaf Berglund och Erik<br />
Abrahamsson utifrån deras arbete med<br />
böckerna ”Skapande konversationer”<br />
och ”Psykoterapins <strong>för</strong>nyare”. En av<br />
hennes <strong>för</strong>sta frågor var vad de fått med<br />
sig från sina intervjuer av de stora <strong>för</strong>grundsgestalterna.<br />
Det kändes oerhört<br />
befriande när Gustaf svarade att han<br />
inte ville ge något politiskt korrekt svar,<br />
utan insåg att det var dags att damma av<br />
flera av de ”gamla giganterna”. Ännu ett<br />
exempel på att behovet av integrativ familjeterapi<br />
växer sig allt starkare, i dessa<br />
tider när Socialstyrelsens och universitetens<br />
evidenstsunami hotar att ödelägga<br />
den familjeterapikompetens som byggts<br />
upp i över ett halvsekel. Och Gustaf <strong>för</strong>stärkte<br />
integrationstanken med Martin<br />
Soldtvedts BOF-triangel <strong>–</strong> i form av<br />
överlappande ”ballonger” som, <strong>för</strong>utom<br />
de metodspecifika hörnen, till största<br />
delen består av en integrativ allmänning.<br />
Spaningen efter familjeterapin, som<br />
påbörjades i Tällberg, är långt ifrån<br />
färdig! Snarare är den i sin linda, och vi<br />
måste värna om att inte låta systemteorins<br />
kärna krympa ned till individ- och<br />
dyadnivåerna, där familjeterapin befann<br />
sig på 1950-talet.<br />
För att hitta familjeterapin igen behöver<br />
vi överge den konstruktionistiska<br />
myten om att cybernetik av andra ordningen<br />
innebar ett paradigmskifte <strong>för</strong> 30<br />
år sedan, som inte bara ogiltig<strong>för</strong>klarade<br />
all gammal vetenskap och beprövad<br />
erfarenhet, utan som i princip omöjliggjorde<br />
påverkan över huvud taget, och i<br />
synnerhet då familjeterapi.<br />
Det är hög tid att följa den danska<br />
psykologen Ville Laursens uppmaning<br />
i ”Fokus på familien” 2007 #1, att anhängare<br />
av systemisk konstruktionism<br />
måste erkänna, och hitta tillbaka till,<br />
våra gemensamma systemiska rötter. Vi<br />
behöver, utifrån olika i<strong>nr</strong>iktningar, samarbeta<br />
<strong>för</strong> att ha en chans att överleva<br />
<strong>Svensk</strong> <strong>Familjeterapi</strong> 1/11