Hälsoundersökningar i skolan.pdf
Hälsoundersökningar i skolan.pdf
Hälsoundersökningar i skolan.pdf
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
24 års ålder. De som visat psykisk sjuklighet före 10 års ålder, hade i de<br />
flesta fall (89%) i ung vuxen ålder inte längre något psykiatriskt vårdbehov<br />
(141). Andra studier har dock visat på en något högre stabilitet (143, 148).<br />
Vidare, i programmen för kontroll av psykisk ohälsa, utgick man från att ett<br />
givet symptom medförde samma risk, oavsett den miljö barnet levde i. Alternativt<br />
utgick man enbart från miljön. En bättre förklaring får man dock om<br />
man ser att psykisk ohälsa utvecklas i interaktion mellan barnet, med dess<br />
specifika psykiska egenskaper, och den omgivning barnet lever i (149). Ett<br />
givet beteende, exempelvis aggressivitet, kan i en miljö förstärkas och leda<br />
till ytterligare problem medan samma beteende, i en annan miljö, med åren<br />
spontant försvinner.<br />
En interaktiv syn på utveckling av ett barns psykiska hälsa får konsekvenser<br />
för behandling av problemet. Låt oss som exempel utgå från ett barn med lätt<br />
utvecklingsstöring. En central fråga är vilken skolplacering som är lämplig.<br />
Det kan förefalla logiskt att nära anpassa skolsituationen till barnets intellektuella<br />
förmåga. I praktiken kan detta innebära placering i särskola. Barnens<br />
förmåga till inlärning bestäms dock i hög grad av uppfattningen om den egna<br />
förmågan. Denna uppfattning kommer barnet fram till genom interaktion<br />
med lärare, kamrater och föräldrar. En särskoleplacering kan därför medföra<br />
att barnen underskattar sin egen förmåga. Förutsättningarna för en fortsatt<br />
utveckling kan således försämras.<br />
Med dessa komplexa samband i åtanke är det inte uppenbart vilken plats<br />
olika undersökningar av barnets psykiska egenskaper ska ha. I <strong>skolan</strong> finns<br />
det en lång tradition av att utföra tester på barnen, för att avpassa undervisningen<br />
till den enskildes förmåga. Ett exempel var de omfattande skolmognadsprover,<br />
som rutinmässigt användes under mitten av detta sekel. Olika<br />
standardiserade tester används också högre upp i åldrarna, främst för att pröva<br />
kognitiv förmåga. Tydliga samband mellan sådana tester och psykiatrisk sjuklighet<br />
har påvisats.<br />
Det är givet, att det är bättre att närma sig ett barn med kunskap om detta<br />
barns specifika egenskaper, än att bemöta alla barn lika. Men en interaktiv<br />
syn på barnets psykiska utveckling kräver dock också att olika barn, med<br />
samma testresultat, men med olika bakgrund, också bemöts olika. Detta bör<br />
inte vara någon nyhet för den som är verksam i <strong>skolan</strong>. Men systematiska<br />
preventiva program, där skolhälsovården medverkat, och som byggt på denna<br />
princip, har inte presenterats.<br />
Vidare, eftersom psykiska problem är mycket vanliga kan man ifrågasätta<br />
om inte förebyggande insatser, som når alla, är bättre än att enbart inrikta sig<br />
på riskgrupper (147, 150). Rutter och medarbetare har visat på klara samband<br />
mellan en skolas “ethos“ och olika mått på psykisk hälsa i elevgruppen<br />
30