Sammanfattning av Gamla testamentet
Sammanfattning av Gamla testamentet
Sammanfattning av Gamla testamentet
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Gamla</strong> <strong>testamentet</strong><br />
Enligt bibeln skapades jorden <strong>av</strong> Gud och ja, han var en gud. Det enda han gjorde var att<br />
säga saker så blev det så, men ändå tog det 6 dagar, så här gick det till:<br />
Första dagen sade Gud: Varde ljus! så bildades ljuset. Han kallade ljuset för dag och<br />
mörkret för natt. Andra dagen skapade Gud himlen över jorden. Tredje dagen var jorden<br />
fortfarande täckt <strong>av</strong> vatten så Gud började ta bort lite <strong>av</strong> vattnet på vissa ställen. På de<br />
ställena där Gud hade tagit bort vattnet blev det torrt och då skapade han träd, blommor<br />
och andra växter. Han kallade ställena med vatten för h<strong>av</strong> och ställena utan vatten för<br />
land. Fjärde dagen skapade Gud solen, månen och stjärnorna. Han fäste dem på himlen<br />
så att de skulle lysa ner på jorden. Femte dagen skapade Gud fåglar, fiskar och andra<br />
vattendjur. Sjätte dagen g<strong>av</strong> Gud liv åt kor, lejon och alla andra djur som finns. Sedan<br />
skapade Gud människor som skulle vaka över allt som Gud hade skapat. Sjunde dagen<br />
vilade Gud och så gick det till när Gud skapade världen enligt bibeln.<br />
Gud skapade Adam <strong>av</strong> jord som han formade. Sen kände sig Adam ensam så Gud<br />
skapade en kvinna som han kallade Eva. När Adam såg Eva så blev han glad och<br />
förälskad i henne. Sen så levde dom som man och hustru. Gud skapade en trädgård med<br />
massa frukt och blommor som kallades för Edens lustgård eller Paradiset. Adam och Eva<br />
fick äta så mycket frukt de ville. Gud planterade ett speciellt träd som kallades<br />
Kunskapens träd. Gud sa till Adam och Eva att de inte fick äta någon <strong>av</strong> frukterna som var<br />
på kunskapsträdet. En dag stod Eva och tittade på kunskapsträdet och tänkte att det<br />
skulle vara gott med att få äta en <strong>av</strong> de frukterna. Men så kom där en orm och sa till Eva<br />
- Varför står du här och tittar? Du kan ju lika gärna smaka!<br />
- Men det får vi inte <strong>av</strong> Gud, sa Eva.<br />
- Men det gör inget, ta nu och smaka Eva, sa ormen.<br />
- Ja, okej då sa Eva och smakade på en frukt. Adam kom också och smakade en <strong>av</strong><br />
frukterna. Sedan när de hade smakat och ätit upp dem så började de skämmas och tänka<br />
på att de var ju nakna och det var inte kul. När det blev kväll så hörde Adam och Eva att<br />
Gud kallade på dem. De blev väldigt rädda och försökte att gömma sig någonstans. Men<br />
Gud hittade dem och började skälla på dem men Adam bara skyllde ifrån sig och Eva<br />
försökte också det men hon fick säga något annat så hon sa att det var en orm som lurade<br />
henne. Människorna Eva och Adam fick ett hårt straff <strong>av</strong> Gud. Gud sa att Eva skulle föda<br />
barn under stor smärta. Dessutom skulle Adam i fortsättningen ha rätt att kunna bestämma<br />
över henne. De fick även lämna Paradiset.<br />
Gud hade bestämt att förgöra allt folk och levande för de hade börjat att bli onda och<br />
syndiga. Det fanns en man som var väldigt snäll. Gud ville att han skulle fortsätta leva och<br />
han hette Noa. Gud g<strong>av</strong> han en uppgift att bygga en ark. Sen skulle han samla in ett par<br />
<strong>av</strong> alla djur, en hona och en hane. Han skulle samla mat till sig och alla djur. Sen skulle<br />
han ta in alla djur i arken. Sen sa Gud till Noa att han och hans familj skulle gå in i arken<br />
och Gud stängde dörren efter dem. Det började regna. Det regnade i 150 dagar. Det blev<br />
översvämning, sen slutade att regna. Nu var det bara Noa, familj och djuren kvar på<br />
jorden. Sakta började vattnet sjunka undan och till sist var det borta. Gud sa till Noa att en<br />
sådan översvämning aldrig skulle hända igen. Tecknet på att det aldrig skulle hände igen<br />
är regnbågen. Det finns även fler exempel på när Gud straffar människor när de är
syndiga. Ett folk ville bygga ett torn upp till himlen, tornet kallades Babels torn. När Gud<br />
fick se det så blev han arg och gjorde så att alla pratade olika språk så de inte kunde<br />
jobba tillsammans. De förstod inte varandra.<br />
Abraham var en rik man som växte upp i Ur i Mesopotamien. En dag sade Gud till honom<br />
att han skulle gå ut ur sitt land och bort från sin släkt och från sin faders hus, bort till det<br />
land som Gud skulle visa honom. Abraham gjorde som Gud sa. Han samlade ihop sin<br />
familj. Efter en lång resa kom de fram till Kanaan. Resan var lika lång, som från<br />
nordligaste Sverige till Malmö. När de kom fram, berättade Gud att landet tillhörde<br />
Abraham. Gud lovade även att Abraham och hans fru skulle få en son och hans fru fick<br />
sonen Isak. Abraham var väldigt förtjust i Isak och Gud blev orolig att Abraham älskade<br />
Isak mer än Gud själv. Han bestämde sig för att testa Abrahams tro. En dag g<strong>av</strong> Gud<br />
Abraham en befallning. Han sa att Abraham skulle ta med hans son till ett berg, bygga ett<br />
altare och offra sin son. Abraham gjorde som Gud sa även denna gången och tog med sig<br />
sin son till ett berg. Abraham och Isak hjälptes åt att bygga ett altare. Sedan staplade de<br />
upp ved på altaret. När de hade gjort det tog Abraham tag i Isak och band honom och lyfte<br />
upp honom på altaret. Abraham tog upp sin kniv för att döda sin son men just som han<br />
tänkte göra det så ropade Guds ängel till honom att han inte skulle röra pojken. Gud hade,<br />
på så sätt, fått bevis på att Abraham trodde på Gud.<br />
Josef var en pojke som hade tolv bröder. Josef var annorlunda än sina bröder. De tyckte<br />
inte om Josef. En natt drömde Josef om att han skulle bli kung och bestämma över dom.<br />
På morgonen berättade han detta till sina bröder, då tyckte de sämre om honom.<br />
En dag skänkte deras far, Jakob en dyrbar och vacker klädnad till Josef.<br />
Ingen <strong>av</strong> de andra bröderna hade fått en så vacker klädnad så då blev de <strong>av</strong>undsjuka på<br />
Josef. En dag när de var ute och vallade får, var bröderna långt hemifrån och då fick de<br />
idéen att de skulle kasta Josef i en brunn. När Josef kom, så grep de han genast. De slet<br />
<strong>av</strong> honom de fina kläderna och kastade honom i brunnen, som inte hade något vatten i<br />
sig. Bröderna sålde sedan Josef till en handelsman och berättade för sin pappa Jakob att<br />
Josef blivit uppäten <strong>av</strong> ett vilt djur. Jakob började gråta och önskade att han var död i<br />
stället för Josef... Josef blev sl<strong>av</strong> i Egypten. Hans framtid såg ut att bli tråkigt, fast det blev<br />
den inte. Egyptens kung kallades farao. Faraon tyckte att Josef var klok för att han kunde<br />
tyda drömmar, så Josef fick ett helt palats med många tjänare, och han ägde stora<br />
rikedomar <strong>av</strong> guld och silver. Josef tydde en dröm som farao hade haft som var att alla<br />
länder skulle svälta. Så Egypten sparade mat så att de skulle överleva. Efter ett tag kom<br />
folk och ville ha mat <strong>av</strong> egypterna och till sist kom även Josefs bröder. Först var Josef<br />
väldigt sträng men sen berättade han vem han var och förlät sina bröder. Då blev alla<br />
glada. På så sätt så var ju Josefs dröm sann.<br />
Josef hade släktingar som flyttade till Egypten. Så småningom så blev de en stor flock<br />
med människor. De kallades israeliter. När Josef hade dött så började egypterna tycka illa<br />
om israeliterna. De tyckte att de började ta över deras land. En farao bestämde att<br />
israeliterna skulle bli sl<strong>av</strong>ar. Israeliterna fick göra tegel, bygga hus, tempel, palats och<br />
vägar. De fick ingen lön, bara mat och vatten så att de inte skulle dö. De fortsatte ändå att<br />
föröka sig och bli fler och farao blev rädd att de skulle bli för många och g<strong>av</strong> sina män en<br />
befallning. Alla barn som föddes ska kastas i floden. Det hände också. Faraos dotter<br />
räddade en pojke i smyg. Han fick heta Mose. När han hade vuxit upp fick han komma in i<br />
faraos hov. En dag såg Mose att en egyptier slå en israelit med en piska. Mose blev arg<br />
och dödade egyptiern. Mose flydde från Egypten. En dag när Mose var i öknen så såg han
en låga i en buske. Sen hörde han Guds röst. Gud sa till honom att hans skulle befria sina<br />
kompisar. Mose tvekade men Gud lovade att hjälpa honom. Till slut återvände han till<br />
Egypten. Mose gick till farao och sa att israeliterna var Guds folk och att Gud hade<br />
bestämt att de skulle få återvända till sitt hemland. Farao lyssnade inte på Mose. Istället<br />
skulle israeliterna plågas hårdare. Då gjorde Gud så att allt vatten i Nilen blev till blod, alla<br />
fiskarna dog och människorna kunde inte dricka vattnet. Men farao släppte inte Moses<br />
folk. Nu dödade Gud alla boskapen, det regnade eld och hagel och det kom stora svärmar<br />
med gräshoppor. Det sista plågan var att Gud dödade de förstfödda sönerna. Då lät farao<br />
folket gå. De reste till Röda h<strong>av</strong>et. Det fanns inga båtar så hur skulle de komma över?<br />
Farao hade, under tiden, ändrat sig och han följde deras spår med sina män för att döda<br />
dem. Vid Röda h<strong>av</strong>et såg de att farao och hans män närmade sig. På Guds befallning gick<br />
Mose till vattnet och tog sin st<strong>av</strong> och höll den över vattnet. Då gjorde Gud så att h<strong>av</strong>et<br />
delade sig och blev en torr och bred gata. Vattnet blev som murar på båda sidorna. När de<br />
hade kommit över såg de att farao och hans män kom genom h<strong>av</strong>et. Då lät Gud vattnet<br />
rasa. Alla faraos krigare drunknade. Mose tog israeliterna till ett berg där de slog läger. På<br />
morgonen hördes det ett stort buller i berget och det började blixtra. Gud gick själv ner till<br />
berget och kallade Mose till sig. Mose gick upp till honom och stannade där i 40 dagar. När<br />
Mose kom ner så hade han med sig två stent<strong>av</strong>lor. Där hade Gud skrivit 10 budord. Gud<br />
ville ha en överenskommelse med israeliterna. De skulle lova att följa budorden. Om de<br />
följde orden så skulle Gud beskydda de. Israeliterna lovade att de skulle följa orden. De<br />
firade med att ge Gud kor och andra djur. Efter upplevelsen i berget vandrade dem vidare.<br />
Flera gånger blev dem anfallna <strong>av</strong> fiender. De höll på att svälta ihjäl. Då skickade Gud ner<br />
mjöl så att dem kunde baka bröd. Gud hjälpte dem att klara sig igenom alla svårigheter.<br />
Efter 40 års vandring var de framme i Kanaan. Men då hade Mose precis dött.<br />
Efter en tid så delades Kanaan i olika länderna och då skapade israeliterna ett eget<br />
kungarike, Israel. Saul var den första kungen. I början gick allting bra, krigen var<br />
lyckosamma. Men med tiden blev Saul högmodig och brydde sig inte alltid om att följa<br />
Guds vilja. Olyckor hände i Israel, det såg mörkt ut för det unga riket. I en strid blev Sauls<br />
svårt slagen. Saul höll på bli tagen men han dödade sig själv. Då blev D<strong>av</strong>id kung och han<br />
enade hela landet. D<strong>av</strong>id var väldigt omtyckt men ibland gjorde han väldigt taskiga saker.<br />
En dag såg han en kvinna, som hette Bat-Seba. Han ville ha henne som hustru. Men det<br />
visade sig att Bat-Seba var gift, med Uria. Han var en soldat i kung D<strong>av</strong>ids egen krigshär.<br />
Hären var ute och krigade mot fiender. D<strong>av</strong>id befallde nu att Uria skulle placeras där<br />
striden var som värst. Uria dog. Sedan förstod D<strong>av</strong>id att han hade gjort fel. För att visa sin<br />
sorg så varken åt eller drack han på sju dygn. Men han behöll Bat-Seba som sin fru, de<br />
fick en son som hette Salomo. Efter några år så blev Salomo kung och börjande styra över<br />
riket. D<strong>av</strong>id hade levt ett enkelt liv men Salomo levde ett lyxliv. Enligt bibeln så hade han<br />
1000 hustrur. Salomo byggde det stora templet i Jerusalem och det blev den viktigaste<br />
byggnaden i Israel.<br />
I det norra Israel fanns som hette Ahab. Han gifte sig med en prinsessa från ett<br />
främmande folk, hon trodde på en gud som kallades Baal. Många sa att Baal var den<br />
riktiga guden som bestämde över skördar och att han hade makt över regnet. Många<br />
började tro på Baal, det tyckte inte Gud om. Profeten Elia sa till folket att om de inte skulle<br />
sluta tro på Baal så skulle det aldrig regna igen. Men folket slutade inte tro på Baal så det<br />
slutade regna. Men sen efter tre år utan regn så möttes kungen och Elia igen. De kom<br />
överens att de som trodde på Baal skulle bygga ett altare och de som trodde på Gud<br />
skulle bygga ett altare på ett annat ställe. Det altare som började brinna var den riktiga<br />
gudens altare. De som trodde Baal satt och bad att Baal skulle tända elden men ingenting
hände. Samtidigt hällde Elia vatten över altaret och bad att Gud skulle tända altaret och<br />
det gjorde han och det sprutade eld över hela stället. Alla förstod att Gud var den riktiga<br />
guden och att Baal inte fanns. Alla som inte trodde på Gud blev gripna och dödades. Sen<br />
efter det, gjorde Gud så att det regnade och så hade alla en fest.<br />
Israeliterna blev ofta attackerade <strong>av</strong> andra folk. Jerusalems tempel blev förstört och arken<br />
med budorden fördes bort. Allt som finns kvar <strong>av</strong> templet idag, är klagomuren.