Råd till dig som möter patienter med demenssjukdom
Råd till dig som möter patienter med demenssjukdom
Råd till dig som möter patienter med demenssjukdom
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Råd</strong> <strong>till</strong> <strong>dig</strong> <strong>som</strong><br />
<strong>möter</strong> <strong>patienter</strong> <strong>med</strong><br />
<strong>demenssjukdom</strong><br />
Anna sitt här och<br />
ta det lugnt och<br />
koppla av.<br />
Själva springer dom<br />
omkring <strong>som</strong> tokar. Vad är<br />
detta för konstigt ställe!?<br />
Jag blir så stressad och<br />
orolig av allt spring.<br />
Margareta Skog<br />
1
FÖRORD<br />
Ibland står man inför en uppgift <strong>som</strong> man bara<br />
måste göra, man har ett moraliskt ansvar <strong>som</strong><br />
gör att man inte kan sova gott om natten om<br />
inget görs. Detta är en sådan uppgift!<br />
I många år har jag arbetat inom akutsjukvården<br />
men samti<strong>dig</strong>t haft mitt forskningsfält inom<br />
omvårdnad av personer <strong>med</strong> <strong>demenssjukdom</strong>.<br />
Jag har ofta fått ta del av vårdpersonalens<br />
berättelser om fina men också dråpliga episoder<br />
i kontakten <strong>med</strong> demenssjuka <strong>patienter</strong>. Men inte<br />
sällan har berättelserna varit av annan karaktär. Det har istället varit<br />
anekdoter där den demenssjuke har farit illa, de närstående lidit och<br />
där vårdpersonalen känt maktlöshet, psykisk stress och brottats <strong>med</strong><br />
etiska dilemman.<br />
Idag finns mycket bra omvårdnadsforskning inom området <strong>som</strong> behöver<br />
nå ut <strong>till</strong> vården för att ge de demenssjuka en god vård under vistelsen i<br />
sjukvården, oberoende av orsak. De närstående måste kunna känna trygghet<br />
och <strong>till</strong>tro och vi <strong>som</strong> vårdpersonal måste ha en palett <strong>med</strong> fantasifulla<br />
omvårdnadsåtgärder så att vi kan ge god vård men också hantera<br />
problematiska situationer <strong>som</strong> ibland uppstår.<br />
Denna skrift kan ses <strong>som</strong> första hjälpen att ta <strong>till</strong> när en patient <strong>med</strong><br />
<strong>demenssjukdom</strong> kommer för vård. Tanken är att den ska finnas på varje<br />
avdelning eller mottagning och läggs fram eller hängs upp, väl synlig för<br />
alla <strong>som</strong> arbetar.<br />
Mitt mantra i detta arbete blev ”försök inte stoppa mig!”. Ingen har försökt<br />
utan istället har jag bara möts av positiva <strong>till</strong>rop. Karolinska Universitets-<br />
sjukhuset har gjort detta arbete möjligt genom att ge mig tid och<br />
Stockholms läns landsting har möjliggjort spridningen av denna skrift<br />
<strong>som</strong> du nu har i din hand.<br />
Margareta Skog<br />
2010-12-30<br />
3
4<br />
Författare<br />
Margareta Skog Med. dr i neurovetenskap <strong>med</strong> inriktning mot omvårdnad<br />
av äldre, fil mag i vårdpedagogik och leg. sjuksköterska. Arbetar<br />
<strong>som</strong> vårdutvecklingssamordnare vid Karolinska Universitetssjukhuset,<br />
Huvuddivisionen och <strong>som</strong> rektor vid Stiftelsen Silviahemmet. Vård-<br />
sakkunnig i geriatrik för Stockholms läns landsting och <strong>med</strong>lem i SLL:s<br />
Omvårdnadsråd och Demensråd. margareta.skog@karolinska.se<br />
Medverkande<br />
Kajsa Båkman Distriktssköterska och Silviasjuksköterska. Har mångårig<br />
erfarenhet <strong>som</strong> sjuksköterska inom akut- och intensivvård samt <strong>som</strong><br />
sjuksköterska och chef inom demensvården.<br />
Personal avd R 71 och R 73, Geriatriska kliniken, Karolinska<br />
Universitetssjukhuset Huddinge.
Innehåll<br />
Lite fakta om demens ........................................................................ 7<br />
Sveriges fjärde största folksjukdom ................................................. 7<br />
Vanlig indelning av <strong>demenssjukdom</strong>ar ............................................ 8<br />
Viktiga symtom – Fyra A:n .............................................................. 8<br />
Minnet – Sist in först ut .................................................................. 9<br />
Skillnaden mellan <strong>demenssjukdom</strong>, konfusion och depression ... 10<br />
Konfusion – Akut förvirring .......................................................... 11<br />
Depression ................................................................................... 12<br />
Patienter <strong>med</strong> <strong>demenssjukdom</strong> inom sjukvården ......................... 15<br />
Bemötande och etik ..................................................................... 15<br />
Konsten att förena palliativ och kurativ vård ................................. 15<br />
<strong>Råd</strong> vid bemötande i vården ......................................................... 16<br />
Första hjälpen vid problematiska vårdsituationer ........................... 20<br />
Vårdmiljön på sjukhus ..................................................................... 23<br />
Svårigheter i en okänd vårdmiljö ................................................... 23<br />
Akutmottagningen ....................................................................... 24<br />
Mottagningar ............................................................................... 25<br />
Vårdavdelningar ........................................................................... 26<br />
<strong>Råd</strong> vid några vanliga vårdsituationer ........................................... 26<br />
Provtagning, omläggning, EKG och röntgen ................................ 31<br />
Omvårdnadsåtgärder – <strong>Råd</strong> ........................................................... 35<br />
Kommunikation ............................................................................ 35<br />
Oro och aggressivitet .................................................................... 37<br />
Smärta ......................................................................................... 41<br />
Fallrisk och gångsvårigheter ..........................................................44<br />
Personlig hygien och munhälsa .....................................................46<br />
Inkontinens .................................................................................. 49<br />
Måltider ....................................................................................... 52<br />
Sömnsvårigheter ..........................................................................54<br />
Närstående ....................................................................................... 57<br />
För <strong>dig</strong> <strong>som</strong> vill veta mer ................................................................. 59<br />
Utdrag ur Nationella riktlinjer för<br />
vård och omsorg vid demens 2010 ................................................. 61<br />
5
lIte Fakta Om Demens<br />
Det finns en föreställning om att personer <strong>med</strong> demens är fysiskt<br />
friska men det är en myt. Personer <strong>med</strong> <strong>demenssjukdom</strong> drabbas<br />
precis <strong>som</strong> alla andra ibland av skador eller sjukdomar <strong>som</strong> gör att<br />
de måste vårdas på sjukhus. Siffror från Stockholms läns landsting,<br />
SLL, visar att de demenssjuka (cirka 26 000) finns överallt i sjukvården<br />
och att sjukvårdkostnaderna uppgår <strong>till</strong> cirka 1 miljard<br />
kronor om året.<br />
För många äldre personer är miljön på sjukhus mycket olik den de<br />
är vana vid hemma i sitt ordinära eller särskilda boende. Denna<br />
skrift innehåller tips och råd <strong>som</strong> kan underlätta den demens-<br />
sjukes vistelse på sjukhuset men också underlätta mötet <strong>med</strong><br />
den demenssjuke för <strong>dig</strong> <strong>som</strong> vårdpersonal. Omvårdnadstipsen<br />
är självklart också användbara i samband <strong>med</strong> besök på mottagningar<br />
eller vårdcentraler.<br />
sveriges fjärde största folksjukdom<br />
Demens är en folksjukdom och är vanligast i de högre åldrarna,<br />
men kan förekomma även hos yngre. Demens är ett samlingsnamn<br />
för nästan 100 olika sjukdoms<strong>till</strong>stånd <strong>med</strong> gemensamma<br />
symtom, där minnet och tankeförmågan påtagligt har försämrats.<br />
Andra symtom är sämre kommunikationsförmåga, svårigheter att<br />
orientera sig <strong>till</strong> tid, rum och person samt svårigheter <strong>med</strong> praktiska<br />
förmågor. Det förekommer även personlighetsförändringar<br />
<strong>som</strong> <strong>till</strong> exempel aggressivitet, hämningslöshet, dåligt omdöme och<br />
känslomässig avtrubbning.<br />
Begreppet demens kan bara användas vid långvarig försämring av<br />
minnet och andra intellektuella funktioner dvs. symtom på skador<br />
i hjärnan ska ha funnits minst sex månader innan en säker klinisk<br />
demensdiagnos kan ställas.<br />
7
8<br />
Vanlig indelning av <strong>demenssjukdom</strong>ar<br />
Primära <strong>demenssjukdom</strong>ar orsakas av en fortlöpande nedbrytningsprocess<br />
i hjärnan <strong>som</strong> främst drabbar neuronen och<br />
celler i det centrala nervsystemet <strong>med</strong> förtvining av hjärnvävnaden.<br />
Som exempel kan nämnas Alzheimers sjukdom <strong>som</strong> är den vanligaste<br />
formen av demens och frontotemporallobsdemens.<br />
Sekundära <strong>demenssjukdom</strong>ar orsakas av sekundära hjärnskador<br />
<strong>till</strong> följd av <strong>som</strong>atiska sjukdomar. En mängd olika sjukdomar<br />
kan ge upphov <strong>till</strong> demens<strong>till</strong>stånd <strong>till</strong> exempel vaskulära<br />
skador, stroke, Parkinsons sjukdom, Downs syndrom, hjärntumör,<br />
normaltryckshydrocephalus, sköldkörtelsjukdom, vitamin B12brist,<br />
alkoholskador eller Borrelia. Med andra ord sker demens-<br />
utvecklingen sekundärt <strong>till</strong> dessa sjukdoms<strong>till</strong>stånd.<br />
Viktiga symtom – Fyra a:n<br />
Utöver problem <strong>med</strong> minnet är följande symtom mycket vanliga.<br />
Anomi, ordglömska, kommer relativt ti<strong>dig</strong>t i sjukdomsförloppet.<br />
Den demenssjuke* glömmer allt oftare namnen på vardagliga föremål.<br />
Den sjuke kan istället för kam säga ”den man har <strong>till</strong> håret”.<br />
Afasi, den sjuke får svårigheter att forma sina tankar i ord.<br />
Impressiv afasi innebär svårigheter att förstå vad andra människor<br />
säger. Expressiv afasi ger svårigheter att uttala och säga det man<br />
vill.<br />
Agnosi, innebär att den sjuke har svårigheter att känna igen föremål<br />
och att tolka synintryck trots god synförmåga. Den sjuke kan<br />
vara hungrig och titta på tallriken <strong>med</strong> mat men förstår inte att det<br />
är mat.<br />
* För att underlätta läsandet används begreppen ”den demenssjuke” och ”han”.
Apraxi, innebär nedsatt förmåga att exempelvis klä sig, äta<br />
eller borsta tänderna trots full rörlighet i övrigt. Den sjuke har <strong>till</strong><br />
exempel inga problem att använda händerna men kan i vissa situationer<br />
inte sätta på sig strumporna eller föra gaffeln <strong>till</strong> munnen.<br />
A<br />
Anomi Afasi<br />
Agnosi Apraxi<br />
minnet – sist in först ut<br />
Det är viktigt att inte förväxla normal glömska <strong>med</strong> demens.<br />
Åldersbetingad glömska innebär svårigheter att minnas detaljer i<br />
en händelse. Glömska vid demens innebär att händelsen inte kan<br />
memoreras. Närminnet är ofta mycket nedsatt. Det innebär att det<br />
<strong>som</strong> händer eller sägs nära i tid är det <strong>som</strong> faller bort först. När<br />
den demenssjuke stän<strong>dig</strong>t upprepar samma fråga så är det för den<br />
demenssjuke alltid första gången han ställer frågan.<br />
9
10<br />
skIllnaDen mellan Demens,<br />
kOnFusIOn Och DepRessIOn<br />
Ibland kan det vara svårt att skilja på demens, konfusion (akut<br />
förvirring) och depression. Nedan presenteras en jämförelse av<br />
de olika sjukdoms<strong>till</strong>stånden.<br />
Insjuknande<br />
Varaktighet<br />
tidpunkt<br />
på dygnet<br />
kognitivnedsättning<br />
Demens konfusion Depression<br />
Smygande Plötsligt och akut Plötsligt eller<br />
gradvis beroende<br />
på orsak<br />
Konstant Timmar-dagar Tillfälligt eller<br />
varaktigt<br />
Stabil, inga förändringar<br />
Abstrakt tänk-<br />
ande, omdömesförmåga,<br />
minne,<br />
tankemönster,<br />
agnosi, permanent<br />
aktivitet Samma <strong>som</strong> före<br />
sjukdomen i relation<br />
<strong>till</strong> förmågan<br />
tal- och<br />
språk-<br />
förmåga<br />
Nedsatt,<br />
desorienterat,<br />
rabblande eller<br />
utan sammanhang,<br />
söker efter<br />
ord<br />
Värst på natten In<strong>som</strong>ningssvårigheter,<br />
vaknar ti<strong>dig</strong>t<br />
Minne,<br />
uppmärksamhet,<br />
<strong>med</strong>vetenhet,<br />
bedömnings-<br />
förmåga<br />
Sänkt eller ökad,<br />
tremor och spastiska<br />
rörelser kan<br />
förekomma<br />
Sluddrande eller<br />
fort, maniskt<br />
rabblande, osammanhängande<br />
Klagar över<br />
minnesstörningar<br />
och koncentrations-<br />
svårigheter<br />
Saknar motivation,<br />
är slö, rastlös eller<br />
agiterad<br />
Långsamt och<br />
trögt tal, långsam<br />
respons på <strong>till</strong>tal<br />
Fortsätter >>
sinnesstämning<br />
Förvirring/<br />
hallucinationer<br />
kan gå<br />
<strong>till</strong>baka<br />
Förändrad<br />
personlighet,<br />
emotionellt labil,<br />
kan lätt bli agiterad,<br />
depressiv<br />
Förvirrad, sällan<br />
hallucinationer<br />
Hastiga svängningar<br />
i sinnesstämning,<br />
rädsla<br />
och misstänksamhet<br />
Syn-, hörsel-<br />
samt känslo-<br />
hallucinationer,<br />
förvirring<br />
Nej, progressiv Oftast Oftast<br />
Skog, Vård och omsorg vid <strong>demenssjukdom</strong>ar, Bonnier, utdrag 2009.<br />
Extremt sorgsen<br />
och ångestfylld,<br />
irritation<br />
Känsla av att<br />
vara värdelös,<br />
ev. paranoida<br />
föreställningar<br />
konfusion – akut förvirring<br />
Akut förvirring (konfusion) kan ses <strong>som</strong> akut hjärnsvikt. Förvirring<br />
är ett symtom på något underliggande problem och ska behandlas.<br />
Orsaken kan vara infektion, lågt blodsocker, sömnbrist, smärta<br />
eller skallskada. Efter operation och narkos kan särskilt äldre<br />
<strong>patienter</strong> lätt drabbas av förvirrings<strong>till</strong>stånd. Men även undernäring,<br />
intorkning, urinretention, förstoppning, hjärt- och kärlsjukdom<br />
kan orsaka konfusion. Man bör vara extra uppmärksam<br />
på biverkningar av läke<strong>med</strong>el. Akut förvirring kan <strong>med</strong>föra att<br />
personen är mer aktiv eller mer passiv än vanligt. Störd sömn- och<br />
vakenhetscykel är också vanligt. Nedstämdhet, aggressivitet och<br />
irritabilitet, men också upprymdhet, kan förekomma. Tillståndet<br />
kan vara några timmar upp <strong>till</strong> veckor.<br />
11
12<br />
<strong>Råd</strong> vid akut förvirring<br />
• Vätske- och närings<strong>till</strong>försel är viktig samt kontroll av<br />
urin- och tarmfunktion.<br />
• Syn och hörsel bör kontrolleras.<br />
• Nattetid bör belysningen vara dämpad, inte nedsläckt.<br />
• Dygnsrytmen bör normaliseras, sömn- och vakenhetsmönster<br />
kan behöva följas under en tid.<br />
• En kort stunds vila efter lunchen kan förhindra eventuell<br />
förvirring på eftermiddagen.<br />
• Ett fåtal vårdare och helst de personer <strong>som</strong> den sjuke<br />
känner igen underlättar verklighetsförankringen.<br />
• Miljön bör vara hemlik och lugn. Tavlor bör ha<br />
lättolkade neutrala motiv.<br />
• Klocka och almanacka och andra verklighetsförankrande<br />
föremål kan eventuellt vara <strong>till</strong> hjälp.<br />
Depression<br />
Depression är ganska vanligt hos äldre personer över 70 år men är<br />
ofta odiagnostiserad. Äldre drabbas huvudsakligen av två orsaker,<br />
antingen p.g.a. att hjärnans funktion är störd eller p.g.a. en svår<br />
psykosocial situation. Förlust av närstående, isolering, brist på<br />
stimulans och beroende av andra är faktorer <strong>som</strong> kan <strong>med</strong>verka.<br />
Sjukdomar <strong>som</strong> leder <strong>till</strong> smärt<strong>till</strong>stånd, minskad rörlighet, försämrad<br />
syn och hörsel har också betydelse. Symtomen hos äldre<br />
personer är ofta diffusa och kan upplevas <strong>som</strong> kroppsliga symtom,<br />
<strong>som</strong> exempelvis från magtarmkanalen, förstoppning, viktnedgång,<br />
trötthet och sömnrubbningar. Olustkänsla och oföretagsamhet är<br />
vanligt. Vid djup depression är grundstämningen sänkt och omgivningen<br />
uppmärksammar det lättare. Likaså kan depression ge<br />
koncentrationssvårigheter och nedsatt närminne.
<strong>Råd</strong> vid depression<br />
• Depression och oro kan påverka de dagliga rutinerna<br />
och minska intresset för <strong>till</strong> exempel mat.<br />
• Nutritionsproblem <strong>som</strong> dehydrering, förstoppning och<br />
viktförlust bidrar starkt <strong>till</strong> den allmänna svaghet <strong>som</strong><br />
patienten kan uppleva.<br />
• Ställ öppna frågor så att patienten ges en chans att<br />
<strong>med</strong> egna ord beskriva sina känslor och symtom.<br />
• Ge <strong>till</strong>räckligt <strong>med</strong> tid så att patienten har möjlighet<br />
att tala om sina negativa tankar.<br />
• Stötta patienten i vardagen, både gällande fysiska och<br />
sociala aspekter. Att exempelvis inte sköta sin personliga<br />
hygien kan försämra självförtroendet ytterligare.<br />
• Det är viktigt <strong>med</strong> en lugn, trygg och avspänd miljö.<br />
• Syn- och hörselnedsättning kan bidra <strong>till</strong> ökad isolering.<br />
• Läke<strong>med</strong>elsbehandling kan behövas.<br />
• Tänk på risken för självmord.<br />
13
patIenteR meD Demens-<br />
sjukDOm InOm sjukVåRDen<br />
Bemötande och etik<br />
Att bemöta en patient <strong>med</strong> <strong>demenssjukdom</strong> på ett bra sätt innebär<br />
att vara smi<strong>dig</strong>, visa respekt, samtala <strong>som</strong> vanligt, tänka på att<br />
personen har ett helt livs erfarenhet, aldrig försöka tvinga någon<br />
att komma ihåg händelser, undvika att utsätta den sjuke för<br />
situationer <strong>som</strong> han inte klarar av, ta reda på vad den sjuke tycker<br />
om och kan göra samt att visa tolerans och tålamod vid oro och<br />
aggressivitet.<br />
I vården av demenssjuka ställs vi ofta inför olika etiska dilemman<br />
<strong>som</strong> måste lösas på något sätt. Ett etiskt dilemma är en frågeställning<br />
där det inte finns något givet och ”rätt” svar utan det är en<br />
situation där vi <strong>som</strong> vårdpersonal måste välja det alternativ <strong>som</strong> är<br />
minst ”fel”. De tips <strong>som</strong> ges i denna skrift måste därför anpassas<br />
<strong>till</strong> situationen. Att bekräfta den sjukes känslor kan ibland rätt-<br />
fär<strong>dig</strong>a en liten ”vit lögn” – aldrig för att ljuga utan för att ge god<br />
vård <strong>som</strong> ger den demenssjuke sinnesfrid och ro. Det handlar om<br />
att möta den demenssjuke där han är. Inom palliativ vård är det ett<br />
sätt att lindra symtom <strong>som</strong> oro och ångest. Det är viktigt att i personalgruppen<br />
hålla diskussionen om etiska dilemman levande.<br />
konsten att förena palliativ och kurativ vård<br />
Demens är en palliativ sjukdom, dvs. den går inte att bota utan<br />
lindrande vård är i fokus. Livsglädje karakteriserar den palliativa<br />
vården. Målet är bästa möjliga livskvalitet och välbefinnande för<br />
den demenssjuke.<br />
Den kurativa vården har målet att kurera dvs. bota. Den har <strong>som</strong><br />
syfte att uppnå bästa möjliga hälsa. Patienter kan utsättas för visst<br />
obehag efter<strong>som</strong> vinsterna är stora om sjukdomen kan botas. För<br />
<strong>dig</strong> <strong>som</strong> vårdpersonal innebär det en stor utmaning att dels se<br />
<strong>demenssjukdom</strong>en <strong>som</strong> en del av patientens personlighet och <strong>som</strong><br />
15
16<br />
kräver ett palliativt arbetssätt, dels att kunna behandla den<br />
åkomma <strong>som</strong> den demenssjuke nu har utöver sin grundsjukdom.<br />
<strong>Råd</strong> vid bemötande i vården<br />
Samtala om det <strong>som</strong> intresserar den demenssjuke. Om<br />
personen ”lever” i gamla tider, prata om gamla tider. Glöm inte att<br />
det är en vuxen människa du talar <strong>med</strong> och att den demenssjuke<br />
kan vara ”här och nu” och ”där och då” samti<strong>dig</strong>t. Pressa inte heller<br />
den sjuke att minnas. Säg inte ”Minns du att din dotter var på besök?”<br />
Säg istället ”Vad roligt att din dotter var här på besök idag”.<br />
Är det dom eller jag <strong>som</strong> är förvirrad?<br />
Jag har ju problem <strong>med</strong> minnet ändå<br />
frågar dom om jag vet vilken dag det<br />
är, vilken månad det är, eller om<br />
jag vet var jag är någonstans.<br />
Det borde väl dom veta!*<br />
Den demenssjukes känslor är alltid sanna. Bekräfta den<br />
demenssjukes känslor även om du tycker att sakfrågan inte är<br />
korrekt. Om patienten säger att hans klocka är stulen. Så säg inte<br />
emot utan bekräfta känslan. ”Är det en fin klocka?”, ”Fick du den<br />
när du var ung?”, ”Berätta hur den ser ut?”, ”Jag förstår din oro, jag<br />
ska höra <strong>med</strong> de andra och försöka hjälpa <strong>dig</strong>.” Eller om den<br />
demenssjuke säger ”Jag känner igen <strong>dig</strong>!”, trots att du vet att ni<br />
aldrig setts förut så svara istället ”Ja, jag heter Margareta”.<br />
* Vi kan aldrig riktigt förstå den demenssjukes situation men <strong>med</strong> ökad kunskap,<br />
vilja att försöka förstå, kreativitet och empati kommer vi långt. Tankebubblorna är<br />
tänkta att öka förståelsen för hur den demenssjuke kan uppleva olika vårdsituationer.
Dela känslan och dela problemet. Ett sätt att lugna patienten<br />
och också visa att du bryr <strong>dig</strong> är att sympatisera <strong>med</strong> den sjukes<br />
uppfattning. Bli ett mot omvärlden istället för att den demenssjuke<br />
ska känna sig mindrevär<strong>dig</strong> när han inte klarar av saker och ting<br />
<strong>som</strong> att ”Det är hissens fel”, ”Det är strumpornas fel” eller ”Vilken<br />
krånglig sänglampa”. Om du ser att patienten inte klarar av situationen.<br />
Försök att underlätta och säg <strong>till</strong> exempel ”Vi kan hjälpas åt<br />
att göra det”.<br />
Ta inte strid utan stärk självkänslan. Ge den demenssjuke<br />
rätt. Undvik frågan ”Kommer du ihåg?”. Det är inte etiskt försvarbart<br />
att ställa frågor <strong>som</strong> man redan vet att den demenssjuke p.g.a.<br />
sin sjukdom inte kan besvara. Den demenssjukes självkänsla får<br />
sig lätt en törn om du säger ”Kommer du ihåg när du såg klockan<br />
sist?”, ”Kommer du ihåg när dina symtom började?”, ”Vad är det<br />
för fel på <strong>dig</strong>?” eller liknande. Försök inte heller att rätta den<br />
demenssjuke. Säg aldrig ”Du kan inte göra så där, det blir ju fel<br />
förstår du väl”. Påpeka inte heller hans brister inför andra. Ingen<br />
vill göra bort sig inför andra. Negativa känslor sitter kvar längre<br />
hos demenssjuka.<br />
Avled uppmärksamheten mot något annat. Om den<br />
demenssjuke inte känner igen sig och prompt vill gå in på en<br />
annan patients rum, avled uppmärksamheten <strong>med</strong> att <strong>till</strong> exempel<br />
säga ”Vill du hjälpa mig <strong>med</strong> …”, ”Ska vi ta en kopp kaffe innan vi<br />
går in <strong>till</strong> Anna, jag tror<br />
hon vill sova en stund<br />
<strong>till</strong>” eller ”Titta där<br />
borta ser jag din<br />
käpp, ska vi hämta<br />
den först”. Försök<br />
inte leda eller<br />
dra i den demenssjuke<br />
utan styra<br />
hans uppmärksamhet<br />
i annan riktning.<br />
Hon säger: ”Res <strong>dig</strong> upp,<br />
Anders! Nu försöker vi resa<br />
oss”. Oss? Hon står ju redan.<br />
Jag kan nog resa mig upp<br />
även om det gör jätteont. Men<br />
jag vill visa att här är det jag<br />
<strong>som</strong> bestämmer.<br />
17
18<br />
Varje möte är ett nytt möte. Tänk på att sjukdomen kan göra<br />
att patienten inte känner igen <strong>dig</strong> trots att ni pratades vid för tre<br />
minuter sedan. Därför är det viktigt att du säger vem du är och har<br />
en namnskylt <strong>som</strong> går att läsa. Säg aldrig ”Kommer du ihåg mig?”.<br />
Det är svårt för den demenssjuke att hitta på ett bra svar när han<br />
inte minns vem du är. Även information är ny varje gång. Informera<br />
om varför den demenssjuke är på avdelningen, ”Du ramlade<br />
igår” eller ”Dina blodvärden är låga”.<br />
När den demenssjuke frågar om, och om, och om igen.<br />
När den demenssjuke ställer samma fråga gång på gång så är<br />
frågan ny för personen själv varje gång. Problem <strong>med</strong> närminnet<br />
gör att patienten inte kommer ihåg att han frågat och ännu mindre<br />
ditt svar. Besvara därför frågan <strong>som</strong> om den också för <strong>dig</strong> är helt ny.<br />
Det är inte ovanligt att den demenssjuke trots det svarar ”Det vet<br />
jag väl”. Bjud på det; att det är du <strong>som</strong> är glömsk och inte patienten.<br />
Undvik ordet Nej! ”Nej, du ska inte hem idag”, ”Nej, det är inte<br />
tisdag utan fredag idag”. Säg i stället <strong>till</strong> exempel ”Är du orolig för<br />
någonting?”, ”Ska du göra något speciellt hemma?”. Om den demenssjuke<br />
är orolig för sina barn <strong>som</strong> måste hämtas från skolan<br />
(även om du vet att de är 45 år och inte går i skolan utan numera är<br />
lärare) så bekräfta känslan och tänk på att den sjuke kanske p.g.a.<br />
sin sjukdom tror sig vara 40 år och där<strong>med</strong> helt korrekt är orolig<br />
för sina barn. Säg då istället något <strong>som</strong> ”Din man har nog tagit<br />
hand om barnen”, eller ”De är le<strong>dig</strong>a idag när det är söndag” (förutsatt<br />
att det är söndag).<br />
Stressa inte och låt inte den demenssjuke vänta på hjälp.<br />
Den demenssjuke är mycket känslig för stress och smittas lätt<br />
om du är stressad eller det är stressigt på avdelningen. Om den<br />
demenssjuke behöver hjälp <strong>med</strong> något eller börjar oroligt vandra<br />
runt, prioritera att hjälpa den demenssjuke på en gång. Du vinner<br />
tid, efter<strong>som</strong> ju oroligare den demenssjuke blir desto längre tid får<br />
du lägga ner på att lugna. Om du känner att irritationen börja växa<br />
inom <strong>dig</strong>, visa det inte. Gå istället ifrån och låt det rinna av <strong>dig</strong><br />
eller be någon annan ta över.
Dom säger: ”Anna sitt här<br />
och ta det lugnt och koppla av”.<br />
Själva springer dom omkring<br />
<strong>som</strong> tokar. Vad är detta för<br />
konstigt ställe!? Jag blir så<br />
stressad och orolig<br />
av allt spring.<br />
Ha fantasi och inlevelse. Att använda fantasi och kreativitet<br />
och möjliggöra självbestämmande stärker den demenssjukes<br />
självkänsla. Ett exempel: Hugo säger absolut nej <strong>till</strong> att äta lunch,<br />
han är inte hungrig. Eva frågar om han inte kan tänka sig en liten<br />
portion. Lite skämtsamt säger hon ”bara en köttbulle och en ärta”.<br />
Hugo accepterar. När Eva verkligen kommer <strong>med</strong> en tallrik <strong>med</strong><br />
en köttbulle och en ärta, skrattar Hugo hjärtligt, äter upp, och vill<br />
sedan ha mer.<br />
19
20<br />
Första hjälpen vid<br />
problematiska vårdsituationer<br />
När problem uppstår i vårdsituationer kan någon eller några av<br />
följande enkla råd <strong>till</strong>ämpas.<br />
Första hjälpen i mötet <strong>med</strong><br />
<strong>patienter</strong> <strong>med</strong> <strong>demenssjukdom</strong><br />
Visa tålamod och tolerans. Vänta in (1–2 minuter om<br />
det behövs) och ha tolerans när den demenssjuke gör att<br />
det blir lite tokigt ibland.<br />
Bekräfta den demenssjukes känslor.<br />
Avled uppmärksamheten från det <strong>som</strong> oroar eller väcker<br />
ilska.<br />
Fördröj om den demenssjuke vill lämna avdelningen eller<br />
göra något olämpligt.<br />
Återkom om den demenssjuke inte vill, återkom några<br />
minuter senare eller be någon annan ta vid.<br />
Säg vad <strong>som</strong> ska göras, dela upp steg för steg. Säg<br />
inte vad den demenssjuke inte ska göra utan dela upp steg<br />
för steg vad han ska göra.<br />
Använd ”fingertoppskänsla”. Hur kan den demenssjuke<br />
tänkas reagera på det du säger eller vill att han ska göra?<br />
Ha fantasi och inlevelse. Med kreativitet och empati<br />
löser man många svåra vårdsituationer.
För att kunna ge god omvårdnad krävs en god analys av orsaken<br />
<strong>till</strong> det problematiska beteendet <strong>som</strong> skapar bekymmer. Ofta finns<br />
en rimlig förklaring. Störande beteende hos en demenssjuk måste<br />
ses <strong>som</strong> en kommunikation om hur individen upplever sin situation.<br />
Även aggressivitet, skrikande och vandrande är ett meningsfullt<br />
budskap om hur den demenssjuke upplever sin situation.<br />
Tolkningen av problemen får stor betydelse för vilka åtgärder man<br />
kommer att välja. Är tolkningen att orsaken är <strong>med</strong>icinsk, brister i<br />
omvårdnaden eller en dåligt fungerande vårdmiljö?<br />
Identifiera inte bara när den sjuke har ett störande beteende<br />
utan kartlägg också när den demenssjuke är nöjd och upplever<br />
välbefinnande.<br />
21
VåRDmIljÖn på sjukhus<br />
svårigheter i en okänd vårdmiljö<br />
För de demenssjuka är miljön på sjukhus mycket olik den de är<br />
vana vid och där<strong>med</strong> skapas hinder i att vara självstän<strong>dig</strong>. Det kan<br />
även uppstå intressekonflikter mellan olika patientgruppers behov.<br />
Demenssjukdom ställer vissa krav på miljön, <strong>med</strong>an <strong>till</strong> exempel<br />
Parkinsons sjukdom ställer andra.<br />
Vanliga svårigheter i sjukhusmiljön<br />
• Mörka fält i golven<br />
• Bristande kontraster i färgsättning<br />
• Dålig belysning<br />
• ”Konstiga” handtag och toalettlås<br />
• Engreppsblandare<br />
• Tvålbehållare<br />
• Ljud <strong>som</strong> skrämmer och oroar<br />
Det är inte ovanligt <strong>med</strong> mörka fält i golven längs <strong>med</strong> väggarna<br />
i korridorer vilket kan göra det svårt för den demenssjuke att ta<br />
sig in eller ut från sitt rum. De mörka fälten kan misstolkas <strong>som</strong><br />
en nivåsänkning. För den demenssjuke kan det leda <strong>till</strong> att han<br />
blir mer inaktiv och beroende av hjälp. Andra svårtolkade saker i<br />
sjukhusmiljön kan vara dörrhandtag <strong>som</strong> inte ser ut <strong>som</strong> vanliga<br />
handtag, toalettlås där handtaget ska skjutas uppåt för att låsas<br />
(och instruktionen står kanske på tyska eller engelska), engreppsblandare<br />
för vatten och tvålbehållare av plast. Dålig belysning och<br />
bristande kontrast i färgsättning gör det svårt att se sådant <strong>som</strong><br />
dörrar, ljusknappen på väggen, spolknappen på toaletten. Ljud av<br />
olika slag kan också göra miljön orolig och skrämmande <strong>som</strong> <strong>till</strong><br />
exempel TV- och radioapparater, ring- och larmsystem och pip<br />
från <strong>med</strong>icinteknisk utrustning.<br />
23
24<br />
akutmottagningen<br />
Många demenssjuka passerar akutmottagningen innan de skrivs<br />
in på en vårdavdelning. Miljön på en akutmottagning kan många<br />
gånger vara bullrig, visuellt störande, opersonlig och skrämmande<br />
för den demenssjuke. Den saknar ofta en hemlik atmosfär <strong>som</strong> är<br />
ett viktigt inslag för denna patientgrupp. Miljön på akutmottagningen<br />
kan lätt utlösa förvirrings<strong>till</strong>stånd eller en allmän försämring.<br />
Många äldre <strong>patienter</strong> upplever också miljön stressande, <strong>med</strong><br />
lång väntan utan mat.<br />
En snabb bedömning bör göras. Enligt prioriteringsutredningen<br />
<strong>till</strong>hör personer <strong>med</strong> nedsatt autonomi prioriteringsgrupp 1. Det<br />
får inte vara så att den demenssjuke skickas in ensam <strong>till</strong> akuten<br />
för att man vet att den demenssjuke på detta sätt får ett snabbare<br />
omhändertagande. Det får heller inte vara så att patienten prioriteras<br />
ner när det finns närstående <strong>som</strong> håller ett vakande öga över<br />
<strong>till</strong>synen av den demenssjuke. Både bedömning och omhänder-<br />
tagande försvåras när den demenssjuke p.g.a. väntan blir trött,<br />
förvirrad, orolig och i värsta fall aggressiv. Den demenssjukes oro<br />
kan också ”smitta” <strong>till</strong> andra <strong>patienter</strong> eller väcka onö<strong>dig</strong> irritation<br />
på akutmottagningen.<br />
<strong>Råd</strong><br />
• Låt inte den demenssjuke vänta längre än nödvän<strong>dig</strong>t.<br />
• Ställ inte direkta faktafrågor i stil <strong>med</strong> ”Vad brukar du<br />
ha i blodtryck?” eller ”Var gör det ont?”<br />
• Det är extra viktigt att läsa igenom den dokumentation eller<br />
de handlingar <strong>som</strong> den sjuke har <strong>med</strong> sig efter<strong>som</strong> personen<br />
inte kan föra sin egen talan. Likaså är de närståendes kunskap<br />
om patienten ovärderlig.<br />
• Berätta på ett enkelt sätt vad <strong>som</strong> ska göras. Upprepa gång<br />
på gång om det behövs.<br />
• Ge information <strong>som</strong> lugnar och i små portioner <strong>som</strong><br />
den demenssjuke kan förstå. >>
• Tavlor <strong>med</strong> föreställande motiv, veckotidningar och<br />
bilderböcker kan skingra oro.<br />
• Undvik att lägga in den demenssjuke <strong>som</strong> ”satellit-patient”.<br />
Patienten utsätts för dubbel stress när vårdpersonalen inte<br />
känner sig trygg <strong>med</strong> varken <strong>demenssjukdom</strong>en eller orsaken<br />
<strong>till</strong> inläggningen. Likaså är denna patientgrupp extra känslig<br />
för eventuellt ytterligare byte av avdelning.<br />
mottagningar<br />
Besöket på mottagning kan antingen vara den första kontakten<br />
eller <strong>som</strong> uppföljning på ti<strong>dig</strong>are kontakter. Men för den demenssjuke<br />
upplevs besöket ofta <strong>som</strong> helt nytt och skrämmande.<br />
<strong>Råd</strong><br />
• Utsmyckningen i väntrummet bör så lite <strong>som</strong> möjligt<br />
påminna om sjukhus och vård.<br />
• Förströelse <strong>som</strong> tidningar, böcker och akvarium kan lugna<br />
den demenssjuke.<br />
• Upprepa varför den demenssjuke kommit <strong>till</strong> mottagningen<br />
genom att ”tänka högt”. Du kan säga något i stil <strong>med</strong>,<br />
”Nu är du ju här för att du hade ont i magen”.<br />
• Tala <strong>till</strong> patienten i första hand. Informationen ska riktas<br />
<strong>till</strong> den demenssjuke även om den också ges <strong>till</strong> närstående.<br />
Använd muntlig och skriftlig information, bilder och<br />
kroppsspråk (Socialstyrelsen, 2010).<br />
• Den demenssjuke kan vara duktig på att dölja sin glömska<br />
och besvarar ofta frågor på ett generellt och trevligt sätt.<br />
Han kan också förneka att han har några direkta problem.<br />
• Bjud in närstående eller följeslagaren i samtalet.<br />
• Närstående kan behöva enskilt samtal. Någon måste då<br />
hålla den demenssjuke sällskap annars är det svårt för<br />
den närstående att koppla av.<br />
25
26<br />
Vårdavdelningar<br />
Även planerade intagningar på sjukhus är påfrestande för den<br />
demenssjuke. Bilder, förströelse, fin utsikt och att ”ta in” natur-<br />
inslag i vårdmiljön, kan göra vistelsen lättare. Sängbordet blir ofta<br />
en symbol för den egna privata zonen och bör helst inte belamras<br />
<strong>med</strong> rondskålar och sjukvårdsmaterial. Några privata ägodelar kan<br />
göra att den demenssjuke känner sig mer hemmastadd och bättre<br />
hittar <strong>till</strong> sin plats. Be <strong>till</strong> exempel den närstående att ta <strong>med</strong> ett<br />
foto eller älsklingskudden <strong>till</strong> sängen.<br />
<strong>Råd</strong> vid några vanliga vårdsituationer<br />
Tala alltid om vem du är och vad du ska göra. Utgå alltid<br />
från att den demenssjuke inte kommer ihåg vem du är. Berätta vad<br />
du ska göra, dra <strong>till</strong> exempel aldrig ut stolen <strong>som</strong> den demenssjuke<br />
sitter på utan att säga <strong>till</strong> innan. Om den demenssjuke plötsligt<br />
griper tag i något eller gripreflexen utlöses kan du försöka att<br />
avleda så att en annan del av hjärnan aktiveras.<br />
Vandring. Om den demenssjuke vandrar i korridoren bör man<br />
först ställa sig frågorna: ”Är det störande?”, ”För vem är det<br />
störande?” och ”Lider den demenssjuke av vandrandet eller mår<br />
han bra av det?”. Ett sätt att begränsa sträckan (om det stör andra)<br />
kan vara att markera <strong>med</strong> en tejpremsa på golvet eller <strong>med</strong> en säng<br />
i korridoren (upplevs <strong>som</strong> någon annans revir <strong>som</strong> inte ska beträdas).<br />
Det kan bli den naturliga vändpunkten för vandringen fram<br />
och åter. Vandring nattetid kan bero på att den demenssjuke i sitt<br />
yrkesverksamma liv haft nattarbete. Patienten vill ofta sitta <strong>till</strong>sammans<br />
<strong>med</strong> nattpersonalen vilket kan hindra att den demenssjuke<br />
vandrar runt och stör <strong>med</strong><strong>patienter</strong>. Erbjud den demenssjuke<br />
att sitta kvar och vila benen när ni måste gå ifrån och arbeta.<br />
Enkelrum eller dela rum. Om patienten ska ha enkelrum eller<br />
kan dela rum måste bedömas utifrån <strong>med</strong>icinska behov men också<br />
utifrån om det ger lugn åt den demenssjuke och <strong>med</strong><strong>patienter</strong>.<br />
Kommer den demenssjuke att störa <strong>med</strong><strong>patienter</strong>na eller är det<br />
tvärt om så att han blir lugnare av att se och höra andra?
Vill inte ha identitetsarmband. Avled uppmärksamheten,<br />
prata om något trevligt <strong>med</strong>an armbandet sätts på. Ett tips kan<br />
vara att också skriva avdelningens telefonnummer på bandet och<br />
säga:<br />
På det här bandet står telefonnumret<br />
<strong>till</strong> oss så att du alltid har<br />
det <strong>till</strong> hands om du vill ringa oss.<br />
Vill packa och åka hem. Det är viktigt att bekräfta den<br />
demenssjukes känsla av att vilja åka hem. Försök att avleda eller<br />
fördröja och undvik ordet ”Nej”. Till exempel kan du säga: ”Jag vill<br />
bara visa <strong>dig</strong> en sak innan du går” eller ”Vill du inte ha en kopp<br />
kaffe innan du går?”. Är det på kvällen så föreslå att det är kanske<br />
bättre att vänta <strong>till</strong> i morgon. Det kan också lugna den demenssjuke<br />
att faktiskt få sysselsätta sig <strong>med</strong> att packa.<br />
Tror att någon stulit pengar eller saker. Det är på samma<br />
sätt här viktigt att bekräfta den demenssjukes känsla. Känslorna<br />
är alltid sanna. Säg inte: ”Det är självklart ingen <strong>som</strong> tagit dina<br />
saker”. Genom att lyssna på den demenssjukes oro och visa förståelse<br />
men också försöka överta ansvaret för det <strong>som</strong> oroar kan<br />
patienten kanske släppa frågan. Ett sätt kan vara att säga <strong>till</strong> den<br />
demenssjuke något i stil <strong>med</strong>: ”Jag har nu skrivit upp det här och<br />
tar tag i det. Vad saknar du?”. På detta sätt kan den demenssjuke<br />
uppleva att dennes oro tas på allvar och kan lugna sig när någon<br />
annan tar över ansvaret.<br />
Förvaring av värdesaker. Ett vanligt symtom vid demens är<br />
misstänksamhet och att tro att man blivit bestulen. När värde-<br />
saker måste låsas in kan ett tips vara att formulera sig på följande<br />
sätt: ”Vi har rutinen här att låsa in värdesaker”. När den demenssjuke<br />
vill ha dem kan man säga något i stil <strong>med</strong> ”Det är bara en<br />
enda person <strong>som</strong> har nyckel. Hon är inte här just nu” eller<br />
27
28<br />
”Du får dina saker när du behöver dem”. På detta sätt fördröjer man<br />
oron. Det handlar inte om att lura den demenssjuke utan att dämpa<br />
oro och se <strong>till</strong> att värdesakerna inte kommer bort eller blir stulna på<br />
riktigt.<br />
Rotar och plockar i köket. Istället för att förbjuda eller <strong>till</strong>-<br />
rättavisa är det bättre att fråga: ”Är du hungrig?”, ”Letar du efter<br />
något särskilt?” eller ”Ska jag hjälpa <strong>dig</strong>?”.<br />
Det är mörkt ute.<br />
Personalen är på väg hem. Maria sa just<br />
”Hejdå, nu går jag hem!”. Oh, herre Gud.<br />
Hur är det hemma? Har lilla Britta kommit<br />
hem från skolan? Maten är inte klar och här<br />
sitter jag! Jag måste också skynda mig hem.<br />
Om jag gör <strong>som</strong> Maria, så blir det<br />
nog rätt. Jag tar samma<br />
hiss <strong>som</strong> hon.<br />
Avviker från avdelningen. Det är inte ovanligt att den<br />
demenssjuke vill hem. Det är inte så konstigt om man inte kommer<br />
ihåg varför man är på en plats man dessutom inte känner igen. Om<br />
man också uppfattar sig själv <strong>som</strong> 45 år och tror sig ha barn hemma<br />
så är det naturligt att vilja hem. Likaså kan oro och längtan<br />
efter make/maka skapa hemlängtan. Demenssjukdomen gör självklart<br />
också att patienten kan förirra sig bort och inte hitta <strong>till</strong>baka<br />
<strong>till</strong> avdelningen. Börja därför leta i närmiljön. Den demenssjuke<br />
kan också ”följa <strong>med</strong> mängden” efter<strong>som</strong> det är ett socialt mönster<br />
vi människor har. Det är därför inte ovanligt att den demenssjuke<br />
går samma väg <strong>som</strong> personalen <strong>som</strong> lämnar sjukhuset. Därför kan<br />
det vara bra att också titta utefter vägen <strong>till</strong> bussar, T-bana eller<br />
pendeltåg.
Ronden, samtal och vårdplanering. Det är viktigt att alla<br />
presenterar sig. Alla ansikten kan vara nya för den demenssjuke<br />
och inte fler personer än nödvän<strong>dig</strong>t bör vara närvarande i rummet.<br />
Upprepa orsaken <strong>till</strong> att den demenssjuke är där genom att<br />
exempelvis säga: ”Du kom <strong>till</strong> avdelningen för att du hade ont i<br />
magen..., Vi gjorde…, Nu ska vi…”. Ett annat sätt är att, inför<br />
patienten, rikta informationen <strong>till</strong> sjuksköterskan (<strong>som</strong> om hon<br />
vore oinsatt). På det sättet kan den demenssjuke förstå sammanhanget.<br />
Tänk på att ju fler <strong>som</strong> pratar desto svårare blir det för<br />
den demenssjuke att följa <strong>med</strong> i samtalet.<br />
Ändrade rutiner jämfört <strong>med</strong> hemma. Ändrade tider för<br />
<strong>till</strong> exempel läke<strong>med</strong>el jämfört <strong>med</strong> hemma kan skapa oro efter<strong>som</strong><br />
<strong>demenssjukdom</strong>en gör det svårare att vara flexibel. Detsamma<br />
gäller självklart också morgon- och måltidsrutiner.<br />
Den demenssjuke gör sexuella anspelningar. Sexuella<br />
inviter ses ofta vid frontotemporallobsdemens. I dessa situationer<br />
bör du lugnt och vänligt markera gränserna för ditt revir, utan att<br />
förebrå den demenssjuke. Vid frontallobsdemens kan det även vara<br />
bra att undvika för mycket kroppskontakt <strong>som</strong> annars kan miss-<br />
tolkas <strong>som</strong> sexuella inviter. Det kan också vara så att den demenssjuke<br />
missuppfattar ditt kroppsspråk. Sugreflexen kan också<br />
utlösas vid beröring av kinden eller munnen. När man torkar<br />
någon kring munnen kan reflexen utlösas och personen trutar<br />
<strong>med</strong> läpparna <strong>som</strong> <strong>till</strong> en kyss.<br />
Att använda lift och bälte. Säg gärna att liften används ”För<br />
att vi inte ska slita och dra i <strong>dig</strong>”. Håll en hand bakom ryggen<br />
eller nacken under hela förflyttningen. Det minskar känslan av att<br />
hänga fritt i luften. Om bälte ska användas vid förflyttning så kan<br />
du säga något i stil <strong>med</strong> ”Det är en trygghet för oss, vi får lite handtag<br />
om <strong>dig</strong>”. Efter<strong>som</strong> bältet måste sitta ganska hårt kring midjan<br />
kan ett skämt liknande detta hjälpa. ”Nu ska vi se om du kan få<br />
getingmidja <strong>till</strong> <strong>som</strong>maren så att du inte behöver stå i vassen i<br />
<strong>som</strong>mar”. Skratta är ofta förlösande men skratta <strong>till</strong>sammans <strong>med</strong><br />
den demenssjuke – aldrig åt honom.<br />
29
30<br />
Transporter <strong>till</strong> undersökningar. Det går ofta lättast om<br />
vårdpersonalen sköter transporterna istället för vaktmästare. Den<br />
demenssjuke kan heller inte lämnas ensam i väntan på undersökningen.<br />
Om säng används kan det vara bra att vara två personer;<br />
en <strong>som</strong> kör sängen och en <strong>som</strong> går bredvid och samtalar <strong>med</strong> den<br />
demenssjuke.<br />
Vätskelista. Undvik att lägga vätskelistan allt för synlig på den<br />
demenssjukes bord, den kan uppfattas <strong>som</strong> en restaurangnota.<br />
De frågar om jag vill<br />
ha kaffe och kaka. Nästa gång<br />
måste jag säga ”Nej tack”.<br />
De skriver upp allt de serverar mig<br />
på en nota här på bordet. Det<br />
kommer att bli jättedyrt!!<br />
Vätskelista<br />
Dryck Mängd<br />
Vatten 200<br />
Kaffe 150<br />
Saft 200
pROVtagnIng, OmläggnIng,<br />
ekg Och RÖntgen<br />
Några generella tips är att innan undersökningen ska påbörjas så<br />
inled <strong>med</strong> att småprata lite om annat. Informera sedan om vad <strong>som</strong><br />
ska göras. Var gärna två personer, en <strong>som</strong> genomför det praktiska<br />
momentet och en <strong>som</strong> småpratar under tiden. Om ni är flera på<br />
rummet är det bra att ha gjort upp om vem <strong>som</strong> ska prata. Tänk på<br />
att nedsatt hörsel kan vara ett större problem än <strong>demenssjukdom</strong>en.<br />
Ha gärna en rolig historia på lut eller fråga den demenssjuke om<br />
han kan någon.<br />
Ge enkel information och upprepa om det behövs. Om<br />
den demenssjuke visar oro inför det <strong>som</strong> ska ske så informera <strong>med</strong><br />
ett enkelt och begripligt språk, upprepa om det behövs. Informera<br />
också närstående men tänk på att om den demenssjuke hör på så<br />
kan det skapa ännu mer oro.<br />
Närståendes lugnande effekt. Genom att ge närstående<br />
möjlighet att sitta bredvid den demenssjuke och <strong>till</strong> exempel<br />
kunna hålla den demenssjuke i handen skapas ofta en lugnande<br />
situation för alla parter.<br />
Ta reda på vad <strong>som</strong> eventuellt oroar den demenssjuke. Vi<br />
kanske misstolkar och tror att patienten är orolig för provtagningen<br />
men egentligen är han kanske orolig för att han inte vet hur han ska<br />
komma hem, var han ska sova, var hustrun är eller tror att hon är<br />
orolig när han inte är på sin plats.<br />
Samtala om annat <strong>som</strong> avledning. Föreställande konst på<br />
väggarna och konstverk kan användas <strong>som</strong> samtalsämne och där<strong>med</strong><br />
avleda och skingra oro.<br />
Trivsam musik och sång kan lugna. Lugn och trevlig musik<br />
kan hjälpa, undvik dock ”skvalradio”. Att sjunga eller nynna på<br />
31
32<br />
någon välkänd sång kan göra underverk. Sjung gärna också <strong>till</strong>sammans,<br />
”Fjäriln vingad syns på Haga”, ”Frithiof och Carmencita”<br />
eller liknande. ”Vi går över daggstänkta berg” är ofta en bra<br />
sång om man vill att den demenssjuke ska komma igång och ta en<br />
promenad. Den demenssjuke bryr sig inte om, ifall du sjunger bra<br />
eller inte. Vårdarsång i omvårdnaden har visat sig minska aggressivitet<br />
och förvirring.<br />
Fråga om intressen. Ett annat tips är att fråga de närstående<br />
om den demenssjuke har/har haft något intresse. Om den demens-<br />
sjuke exempelvis har ett intresse för båtar kan det bli ett spännande<br />
samtalsämne. Du behöver inte vara kunnig i ämnet utan<br />
den demenssjuke brukar njuta mer av att själv få vara experten i<br />
ämnet. Ställ frågor, lyssna och lär.<br />
Plocka ihop allt <strong>som</strong> behövs för <strong>till</strong>fället. Om vårdpersonalen<br />
springer ut och in ur rummet så skapas lätt oro, men också att<br />
bli lämnad ensam i rummet kan skapa oro. Tänk dessutom på att<br />
patienten kanske inte känner igen <strong>dig</strong> när du återvänder utan tror<br />
att det är någon ny och okänd <strong>som</strong> kommer.<br />
Tänk på patientsäkerheten. Den demenssjuke kan börja<br />
plocka bland saker <strong>som</strong> finns i rummet och i värsta fall göra sig illa<br />
på nålar, saxar <strong>med</strong> mera. Han kan också av misstag dricka av <strong>till</strong><br />
exempel Alsolspriten.<br />
Handskar och plastförkläden. Den demenssjuke kan reagera<br />
negativt på handskar och plastförkläden. Han kan tycka att det är<br />
konstigt och skrämmande (förknippar detta kanske inte <strong>med</strong> vård<br />
utan i värsta fall mer <strong>med</strong> slakt). Återigen bekräfta patientens upplevelse,<br />
berätta att man inom vården numera måste använda detta<br />
och dela den demenssjukes uppfattning. Du kan säga ”Ja, visst är<br />
det onö<strong>dig</strong>t, men chefen säger att vi måste använda det. Så det är<br />
väl bäst att göra <strong>som</strong> chefen säger, eller hur? Hur var din chef?”.<br />
Bandagering av dropp. Ett tips är att dra droppslangen uppåt<br />
innanför skjortärmen så att den inte syns. Lägg på ordentligt <strong>med</strong>
kompresser så att nålen inte ”sticker upp”, på det sättet känns den<br />
mindre. Nålen döljs också för ögat och den demenssjuke behöver<br />
inte stän<strong>dig</strong>t undra vad det är för någonting. Två Tegaderm över<br />
infarten kan förhindra att nålen dras ut. Är patienten orolig kan<br />
det vara bäst att ge droppet nattetid. Ju senare det sätts desto<br />
mindre är risken att den demenssjuke måste gå upp och kissa<br />
under natten. Extra uppsikt krävs.<br />
Omläggning. Om den demenssjuke är orolig kan det vara bra att<br />
vara två personer. Den ena småpratar <strong>med</strong>an den andra lägger om.<br />
Det räcker sällan <strong>med</strong> bara häfta för att fästa förbandet, utan en<br />
linda behövs ofta över <strong>som</strong> skydd. Se <strong>till</strong> att bandaget inte har kanter<br />
efter<strong>som</strong> den demenssjuke annars ofta försöker pilla bort det.<br />
Det står en man framför<br />
mig i vit rock, plastförkläde och<br />
handskar. Han säger: ”Hej, Hulda<br />
jag ska titta på dina bensår”.<br />
Han ser ut <strong>som</strong> slaktaren hemma i<br />
köttaffären! Bensår? Det låter otäckt.<br />
Bäst att jag använder käppen så<br />
att han inte kommer för nära.<br />
33
34<br />
Venprovtagning och kapillärprov. Informera om vad <strong>som</strong><br />
ska ske och fråga sedan:<br />
Vilken arm brukar vara bäst?<br />
Den demenssjuke brukar då spontant räcka fram en arm för<br />
provtagning. Kapillär provtagning flera gånger per dag kan göra<br />
att fingertopparna blir mycket ömma. Den demenssjuke kan inte<br />
koppla ihop smärtan i fingertopparna <strong>med</strong> provtagningarna.<br />
Kontrollera att det inte sker på slentrian utan att alla provtagningar<br />
verkligen är nödvän<strong>dig</strong>a.<br />
Handdesinficering av den demenssjukes händer. Det är<br />
lättast om handspriten är på flaska och i gel-form. Det kan vara<br />
bättre att säga att det är handkräm än att försöka förklara vad<br />
handsprit är.<br />
EKG. Om den demenssjuke är orolig och inte kan ligga s<strong>till</strong> vid<br />
EKG-tagning så kan ett tips vara att lägga ett tunt lakan över<br />
kroppen så att den demenssjuke inte ser alla elektroder och<br />
sladdar <strong>som</strong> kan verka skrämmande. Patienten behöver inte<br />
heller känna sig naken och blottad.<br />
Röntgen. Om den demenssjuke är orolig och inte klarar av att<br />
vara själv inne i undersökningsrummet så kan närstående eller<br />
vårdpersonal få vara <strong>med</strong> i rummet <strong>med</strong> blyförkläde på sig.
OmVåRDnaDsåtgäRDeR – RåD<br />
kommunikation<br />
Den verbala och ickeverbala kommunikationen försämras vid<br />
demens. Rörelserna blir långsammare och att välja i valsituationer<br />
tar längre tid. Det gör att i samband <strong>med</strong> måltid och personlig<br />
hygien, men också i sociala samtal, måste den demenssjuke ges tid<br />
att svara och tala <strong>till</strong> punkt. Språket blir ofta vagt och osammanhängande<br />
<strong>med</strong> upprepningar och ett sökande efter ord, och ansiktet<br />
får allt mindre mimik.<br />
Sitter här och slumrar.<br />
Någon går förbi och säger ”Hej Hugo”.<br />
Hur kan hon veta vad jag heter?<br />
Hon säger ”Känner du igen mig,<br />
vet du vad jag heter?”<br />
Har inte en aning vem hon är. Men det är<br />
bäst jag svarar: ”Jo, det vet jag väl! Vet<br />
du inte själv vad du heter?”<br />
35
36<br />
<strong>Råd</strong> <strong>som</strong> kan underlätta<br />
kommunikationen<br />
• Närma <strong>dig</strong> den demenssjuke framifrån och se <strong>till</strong> att ni har<br />
ögonkontakt.<br />
• Avvakta ett ögonblick innan du går in i det personliga reviret,<br />
patienten kanske inte känner igen <strong>dig</strong>.<br />
• Undvik att lägga en hand på axeln bakifrån, det kan skrämma.<br />
• Använd ett vänligt kroppsspråk – leenden och mjukhet<br />
underlättar.<br />
• Tilltala alltid den demenssjuke <strong>med</strong> namn och tala om vem du är.<br />
• Visa att du har tid för samtal genom att exempelvis sätta <strong>dig</strong><br />
ner och luta <strong>dig</strong> lite framåt eller var på samma nivå. Ge tid för<br />
svar. Det kan ta tid (1–2 min) innan svaret kommer.<br />
• Kommunicera <strong>med</strong> den demenssjuke <strong>som</strong> vuxen <strong>till</strong> vuxen,<br />
även om språket kanske måste förenklas.<br />
• Försök att tolka ansiktsuttryck och kroppsspråk.<br />
• Håll stabil ögonkontakt och tala tydligt <strong>med</strong> normal stämma.<br />
• Försök fånga uppmärksamheten genom att <strong>till</strong> exempel lägga<br />
din hand lite lätt på patientens överarm.<br />
• Kom ihåg att när den demenssjuke ställer samma fråga gång<br />
på gång så är frågan ny för personen själv varje gång.<br />
• Ställ bara en fråga åt gången. Använd korta och enkla meningar.<br />
• Undvik frågan ”Varför?” och ställ inte frågan ”Kommer du<br />
ihåg/ihåg mig?”<br />
• Det är lättare för den demenssjuke att tala <strong>med</strong> en person<br />
än <strong>med</strong> flera.<br />
• Byt inte samtalsämne för snabbt. Ge tid och tänk på att den<br />
demenssjuke har svårt att orka koncentrera sig längre stunder.<br />
• Undvik alltför kroppsnära kontakt, <strong>som</strong> att klappa på kinden<br />
eller håret, innan du vet om detta uppskattas. Det kan upplevas<br />
både barnsligt och kränkande.<br />
• Ge budskapet från olika infallsvinklar: ”Ta på koftan” eller<br />
”Det är kallt ute idag, vill du ha din röda kofta på <strong>dig</strong>?”<br />
Omvårdnadstipsen är utdrag ur Skog, Vård och omsorg vid<br />
<strong>demenssjukdom</strong>ar, Bonnier, 2009.
Oro och aggressivitet<br />
Oro, ilska, aggressivitet och förvirring är vanliga symtom vid<br />
demens. Den kan komma <strong>till</strong> uttryck i svordomar, i att klösa och<br />
spotta eller försöka slå den <strong>som</strong> är närmast. Kommunikations-<br />
problemen gör det svårt för den demenssjuke att berätta om vad<br />
<strong>som</strong> orsakar ilskan. Den demenssjuke har ofta också tappat för-<br />
mågan att dölja sina känslor. Vredesutbrott ska inte tolkas på<br />
samma sätt <strong>som</strong> om det kommer från en frisk person. Det är<br />
viktigt att bemöta den sjuke <strong>med</strong> extra stor respekt efter<strong>som</strong><br />
dennes självkänsla ofta är nedsatt. Demenssjukdomen behöver<br />
inte vara den enda orsaken <strong>till</strong> ilska och irritation. Felaktig <strong>med</strong>icinering<br />
och trötthet är vanliga orsaker, men även dåliga batterier i<br />
hörapparaten och smutsiga glasögon kan orsaka irritation. Många<br />
personer <strong>med</strong> <strong>demenssjukdom</strong> blir mer irriterade och rastlösa<br />
framåt eftermiddagen och kvällen. I tabellen nedan presenteras<br />
exempel för och emot läke<strong>med</strong>elsbehandling.<br />
Detta talar för<br />
läke<strong>med</strong>elsbehandling<br />
• Fysisk aggressivitet<br />
• Beteendet drabbar<br />
andra <strong>patienter</strong><br />
• Bristande impulskontroll<br />
• Vid lätt <strong>till</strong> <strong>med</strong>elsvår<br />
demens<br />
Detta talar mot<br />
läke<strong>med</strong>elsbehandling<br />
• Verbal aggressivitet<br />
• Drabbar personalen<br />
• Reaktion på<br />
överstimulering<br />
• Vid svår demens<br />
I en senare fas av <strong>demenssjukdom</strong> är motorisk oro och van-<br />
föreställningar vanligt. Paranoida vanföreställningar är vanliga<br />
<strong>som</strong> exempelvis att någon stjäl saker. Skrikbeteende kan bero<br />
på ångest, oro, övergivenhet eller fysisk smärta. Skrik är mycket<br />
påfrestande för omgivningen och inte minst för <strong>med</strong><strong>patienter</strong>.<br />
Skrikbeteende är svårbehandlat. Det är viktigt att utesluta smärta<br />
37
38<br />
<strong>som</strong> orsak. Att bädda in den demenssjuke <strong>som</strong> i en ”kokong” kan<br />
ge trygghet. Musik <strong>som</strong> personen tycker om kan lugna. Låt den<br />
demenssjuke delta i aktiviteter efter<strong>som</strong> orsaken <strong>till</strong> skrik kan vara<br />
brist på stimulans och ensamhet. Även tvångsrop förekommer;<br />
”Aj, aj, aj”, lik<strong>som</strong> stän<strong>dig</strong>a bankningar i bord och stolar.<br />
Aggressivitet är ett mycket vanligt och svårhanterligt symtom.<br />
När den demenssjuke inte känner igen vårdpersonal eller vård-<br />
miljön kan han reagera <strong>med</strong> aggressivitet. Om du då reagerar<br />
<strong>med</strong> att höja röstläget eller använder argsint <strong>till</strong>tal, blir situationen<br />
än värre. Människan är mån om sitt revir. Om någon kränker<br />
personens rums- eller kroppsrevir kan denne reagera <strong>med</strong> aggressivitet<br />
eller avståndstagande. Detta är ofta en stressreaktion.<br />
Vanliga orsaker <strong>till</strong> aggressivt beteende<br />
• Kommunikationsproblem<br />
• Känsla av frihetsberövande<br />
• Panikhandling<br />
• Rädsla och motvilja<br />
• Intrång i det personliga reviret<br />
• Över- eller understimulering<br />
• Stress och rädsla<br />
• Ljud och musik<br />
• Det kommer en ny patient<br />
• Kläder <strong>som</strong> sitter åt<br />
• Lågt blodsocker<br />
• Läke<strong>med</strong>el<br />
• Hörselnedsättning, vaxpropp<br />
• Trötthet<br />
• Nikotinabstinens hos rökare<br />
men också<br />
• Adekvat beteende<br />
• Tecken på<br />
förtroende
<strong>Råd</strong> vid oro och aggressivitet<br />
• Ställ <strong>dig</strong> alltid frågan: Varför är den demenssjuke arg, orolig<br />
eller skriker. Sök efter förklaring. Är det kläder <strong>som</strong> sitter åt?<br />
Över- eller understimulering? Olämpligt bemötande från<br />
personalen?<br />
• Tala lugnt, ha ögonkontakt, upprepa vad du sagt så att den<br />
demenssjuke förstår vad du menar. Se <strong>till</strong> att det är lugnt i<br />
rummet.<br />
• Undvik plötslig och oväntad kroppskontakt, det skrämmer<br />
lätt den demenssjuke.<br />
• Ge patienten tid att göra sig förstådd.<br />
• Avled uppmärksamheten, undvik att gå in i diskussion.<br />
• Möt ilska <strong>med</strong> respekt för den demenssjuke. Det finns en<br />
anledning <strong>till</strong> ilskan och då vill man inte bli bemött <strong>med</strong> att<br />
någon viftar bort problemet.<br />
• Att ha kontroll över en situation ger den demenssjuke<br />
självkänsla. Det kan ske genom att låta personen välja<br />
kläder, få klä sig i sin egen takt, att bli <strong>till</strong>talad <strong>som</strong> han<br />
önskar.<br />
• Försök att lugna i så ti<strong>dig</strong>t skede <strong>som</strong> möjligt.<br />
• Tänk på den sjukes personliga revir och stå inte för nära.<br />
Utgå från att han inte känner igen <strong>dig</strong>.<br />
• Tänk på ditt eget kroppsspråk. Den demenssjuke är känslig<br />
för kroppsspråk och irritation och stress ”smittar” lätt.<br />
• Känsla av ensamhet och övergivenhet kan väcka oro <strong>som</strong><br />
gör att den sjuke kanske skriker och blir arg.<br />
• Starka ljud och skränig musik kan väcka ilska.<br />
• Känslan av att känna sig instängd kan väcka oro och<br />
aggressivitet.<br />
• Smärta och felaktig <strong>med</strong>icinering är antagligen vanliga<br />
orsaker <strong>till</strong> aggressivitet.<br />
• Andra orsaker kan vara hudhunger och brist på kropps-<br />
kontakt. Taktil massage, beröring och massage av händer<br />
eller fötter kan dämpa oro.<br />
39
smäRta<br />
Självklart har demenssjuka samma risk <strong>som</strong> andra att uppleva<br />
smärta, men de har ofta stora problem <strong>med</strong> att uttrycka sin smärta.<br />
Närstående har mycket viktig information efter<strong>som</strong> de kan berätta<br />
om eventuella sjukdomar och skador. I ti<strong>dig</strong>t stadium av <strong>demenssjukdom</strong>en<br />
kan en vanlig kroppsundersökning räcka för att lokalisera<br />
smärtan. Ju längre sjukdomen utvecklas desto svårare blir<br />
det för den demenssjuke att för<strong>med</strong>la var smärtan sitter. Då är det<br />
viktigt att uppmärksamma beteendeförändringar <strong>som</strong> exempelvis<br />
i ansikts- och kroppsuttryck. Exempel på ändrat beteende är<br />
bristande matlust, oro, aggressivitet, grimaser, ögonuttryck, stel<br />
kroppshållning, försämrad gångförmåga samt passivitet eller rastlöshet.<br />
Om sammanhanget mellan smärtan och vad <strong>som</strong> orsakar<br />
den inte står klart för den demenssjuke, så blir det också svårt att<br />
berätta om den. Om det ligger en sten i skon men personen inte kan<br />
tolka vad <strong>som</strong> orsakar smärtan fortsätter han att gå <strong>med</strong> stenen i<br />
skon och kan istället bli ångestfylld och aggressiv. Ett annat problem<br />
är att den demenssjuke kan ha svårt att <strong>med</strong> ord ge uttryck<br />
för smärtan även om han kan tolka var smärtan sitter.<br />
De tror att jag sitter här i lugn<br />
och ro men jag har så ont att jag<br />
inte vill röra på mig. De säger att det är<br />
skönt att jag slutat vandra i<br />
korridoren. Eva <strong>som</strong> arbetar här blev så<br />
glad över det att hon gav mig<br />
en kram. Det gjorde så ont att<br />
jag blev arg och började fäkta<br />
<strong>med</strong> armarna.<br />
41
42<br />
<strong>Råd</strong> vid smärta<br />
• Ta reda på om den demenssjuke har smärta! Använd olika ord<br />
<strong>som</strong> <strong>till</strong> exempel ont, värk, ilningar, molvärk.<br />
• Fråga regelbundet den demenssjuke om han har smärta.<br />
Ställ enkla frågor och ge också patienten ordentligt <strong>med</strong> tid<br />
att kunna svara.<br />
• Känn <strong>med</strong> en lätt beröring eller tryckning över den<br />
demenssjukes kropp.<br />
• Plötsligt förändrat beteende, <strong>som</strong> plötslig oro, aggressivitet<br />
eller matleda men också spända skratt, kan vara tecken på<br />
smärta.<br />
• Om den demenssjuke sitter hela dagarna i en rullstol,<br />
kan han både ha ont i kroppen och vara trött i ryggen.<br />
• Tänk på att kläder kan sitta åt, sömmar skava och blöjor<br />
vara fuktiga.<br />
• Förstoppning, tandvärk och infektioner måste uteslutas.<br />
• Tecken på smärta kan också yttra sig <strong>som</strong> ett s<strong>till</strong>a jämrande<br />
eller en plötsligt påkommen inaktivitet; den demenssjuke vill<br />
inte stiga upp eller stödja på benen. Kanske vill patienten inte<br />
göra saker <strong>som</strong> han normalt tyckt om att göra. Det förändrade<br />
beteendet måste analyseras. Kan orsaken vara skelettskada,<br />
förstoppning, trycksår eller problem från munnen?<br />
• Jämmer, gnäll och skrik kan också vara tecken på ensamhet<br />
eller kränkt integritet, dvs. existentiell smärta.<br />
• Tänk på att även demenssjuka drabbas av andra sjukdomar,<br />
<strong>som</strong> <strong>till</strong> exempel cancersjukdom.<br />
• I långt framskriden <strong>demenssjukdom</strong> kan kontrakturer ge<br />
svår smärta.
Beteenderelaterad smärtskattning<br />
Med hjälp av beteenderelaterad skattning kan du försöka bedöma<br />
personens smärt<strong>till</strong>stånd. Var dock uppmärksam på eventuellt<br />
bristande överensstämmelse mellan skattning och den demenssjukes<br />
faktiska smärtupplevelse.<br />
0-3<br />
• Avslappnat<br />
ansiktsuttryck<br />
• Le<strong>dig</strong>a rörelser<br />
• Avslappnad<br />
muskulatur<br />
• Jämrar sig inte<br />
4-7<br />
• Påverkat<br />
ansiktsuttryck<br />
Besvär vid rörelse<br />
• Masserande<br />
rörelser<br />
• Jämrar sig svagt<br />
8-10<br />
• Plågat<br />
ansiktsuttryck<br />
• Tydliga<br />
rörelsebesvär<br />
• Spänd och orörlig<br />
• Motoriskt orolig<br />
• Jämrar sig högljutt<br />
(Utdrag från SÖS-stickan.) Används när patienten inte själv kan skatta sin smärta.<br />
0 är ”ingen smärta” och 10 är ”värsta tänkbara smärta”.<br />
43
44<br />
Fallrisk och gångsvårigheter<br />
Vid <strong>demenssjukdom</strong> försvåras möjligheten att ”hinna ifatt” kroppen<br />
om man snubblar. Likaså kan den sjuke lyfta fötterna extra<br />
högt om höjdskillnader missbedöms. Demenssjuka drabbas i<br />
högre grad än andra äldre personer av höftfrakturer i samband<br />
<strong>med</strong> fall. Vanliga symtom är att patienten inte kan stödja på<br />
höften, har smärta i ljumsken, låret och ibland i knäet, förkortat<br />
och utåtroterat ben. Det är viktigt att känna <strong>till</strong> att en inkilad<br />
fraktur kan vara belastningsbar. Smärtan kan också vara mer<br />
uttalad i knäregionen, vilket gör att du kanske inte misstänker<br />
höftfraktur. Dokumentera alltid om den demenssjuke har ramlat<br />
även om denne inte tycks ha någon skada. Den demenssjuke bör<br />
röntgas om du misstänker fall mot bäcken och höft. Ett problem<br />
i samband <strong>med</strong> operation av en fraktur kan vara att den demenssjuke<br />
inte kommer ihåg att han ska ligga kvar i sängen. Rehabilitering<br />
kan ibland vara lättare när den demenssjuke inte kommer<br />
ihåg rädslan för att belasta benet, men svårigheter att förstå träningsinstruktioner<br />
försvårar rehabiliteringen. Om träningen efter<br />
frakturen inte kommer igång finns stor risk för att den sjuke blir<br />
rullstolsburen. Gammeldags kryckor kan ibland fungera bättre<br />
än gåbord.<br />
<strong>Råd</strong> för att förebygga fall<br />
och fallskador<br />
• Undvik att dra och lyfta i den demenssjuke efter<strong>som</strong> risken<br />
är att han inte förstår vad <strong>som</strong> ska ske och i värsta fall kan<br />
sträckreflexen utlösas. Det kan också tolkas av den sjuke<br />
<strong>som</strong> att denne ska bäras.<br />
• Om den demenssjuke har svårt att resa sig (komma igång)<br />
kan uppresningen från sittande <strong>till</strong> stående stimuleras genom<br />
att du trycker på knäna.<br />
• Erbjud promenadsällskap så att den demenssjuke inte<br />
inaktiveras. >>
• Den <strong>som</strong> står på smärts<strong>till</strong>ande, lugnande och blodtrycks-<br />
sänkande läke<strong>med</strong>el, eller har tre eller fler läke<strong>med</strong>el,<br />
ska regelbundet riskbedömas för fall.<br />
• Ge laxerande och urindrivande när det är mest lämpligt<br />
för den demenssjuke.<br />
• Uppmana manliga <strong>patienter</strong> <strong>med</strong> risk för yrsel att sitta vid<br />
toalettbesök.<br />
• Ta bort riskfaktorer i form av hinder och överflö<strong>dig</strong>a saker.<br />
Kontrollera sladdar, TV-apparater på stativ, utstickande<br />
bordsben <strong>med</strong> mera.<br />
• Säkerställ bra belysning, <strong>som</strong> inte bländar.<br />
• Gör miljön säker för dem <strong>som</strong> vill vandra, <strong>som</strong> i korridorer.<br />
• Välj stolar <strong>med</strong> armstöd och <strong>som</strong> har lämplig höjd och<br />
kontrast mellan stol och dyna samt mellan stol och bord.<br />
• Låt den demenssjuke få tid att resa sig upp långsamt.<br />
• Undvik att ropa <strong>till</strong> den demenssjuke, hastiga rörelser gör<br />
att personen lätt tappar balansen och faller vid snabba<br />
vändningar.<br />
• Se <strong>till</strong> att den demenssjuke har halkfria skor och tofflor <strong>med</strong><br />
bakkappa. Nattetid kan halksockor eventuellt användas för<br />
att förhindra att patienten ramlar om han går upp på natten.<br />
• Den demenssjuke har ofta svårt att använda hjälp<strong>med</strong>el.<br />
• Se <strong>till</strong> att det finns stödhandtag, nära toaletten. Toalett-<br />
papper ska finnas inom räckhåll och toalettstolen ska ha<br />
armstöd. Märk gärna armstöden <strong>med</strong> färgad tejp.<br />
• Den demenssjuke bör få hjälp att regelbundet komma <strong>till</strong><br />
toaletten. Nattetid kan belysningen på toaletten behöva vara<br />
tänd. Se <strong>till</strong> att den <strong>som</strong> behöver har urinflaska vid sängen.<br />
• Lågpositionssäng kan behövas <strong>till</strong> förvirrade <strong>med</strong>an hög<br />
säng kan behövas <strong>till</strong> <strong>patienter</strong> <strong>med</strong> funktionsnedsättningar.<br />
Lås alltid hjulen på säng och sängbord.<br />
• Fråga närstående om den demenssjuke brukar använda<br />
höftskyddsbyxor.<br />
45
46<br />
personlig hygien och munhälsa<br />
Redan ti<strong>dig</strong>t i sjukdomsförloppet kan ointresse för den personliga<br />
hygienen uppstå och den demenssjuke behöver ofta stöd och hjälp.<br />
Det är viktigt att göra situationen trivsam och avkopplande.<br />
Vad är det för<br />
gammal kärring här inne? Här<br />
ska inte jag vara! Det är ju<br />
redan en här inne! Hon ser<br />
faktiskt lite bekant ut?<br />
Är det mamma?<br />
Demenssjukdomen påverkar det abstrakta tänkandet, vilket kan<br />
göra det svårt att förstå att det är det egna ansiktet <strong>som</strong> syns i<br />
spegeln, misstänksamhet kan göra att man inte vill klä av sig eller<br />
gå in i badrummet, minnesproblemen gör att den demenssjuke<br />
inte tycker att han är smutsig, luktsinnet uppfattar inte svettlukt,<br />
förändrade synintryck och känsel gör situationen svårtolkad,<br />
tandborsten blir något konstigt i munnen. En person <strong>med</strong> demens<br />
glömmer ofta bort hur man klär på sig och inser inte när det är<br />
dags att byta kläder. En viktig huvudregel när det gäller hygien-<br />
frågor är att ta reda på vad den demenssjuke kan göra själv respektive<br />
inte kan. Om han vägrar, tjata inte utan återkom en stund<br />
senare, då har han kanske glömt hela episoden. Eller be någon<br />
annan försöka.<br />
Hjälp <strong>med</strong> personlig hygien kan upplevas <strong>som</strong> ett stort intrång<br />
i den demenssjukes kroppsrevir och väcka katastrofreaktioner.<br />
Vänta på <strong>till</strong>åtelse att få komma in i intimzonen och berätta vad<br />
<strong>som</strong> ska ske. Använd inte uttryck <strong>som</strong> ”Nu ska vi duscha”, eller ”Ta<br />
av <strong>dig</strong> kläderna” efter<strong>som</strong> det kan uppfattas <strong>som</strong> en sexuell invit.<br />
Genom att stå bakom den demenssjuke kan man undvika att den<br />
sjuke känner sig generad.
<strong>Råd</strong> i samband <strong>med</strong> personlig hygien<br />
• I stället för att tvinga den demenssjuke att duscha eller tvätta<br />
sig bör du försöka göra det <strong>till</strong> en positiv upplevelse.<br />
• Välj tidpunkt på dygnet <strong>som</strong> passar den demenssjuke bäst.<br />
Passa på när han känner sig svettig eller vill bli fräsch och fin.<br />
• Det är ofta lättare att duscha än att bada men är personen inte<br />
van att duscha kan det väcka oro. Sätt eventuellt på duschen<br />
<strong>som</strong> påminnelse om vad <strong>som</strong> ska ske. Det blir dessutom varmare<br />
i badrummet.<br />
• Förenkla tvättningen och låt personen göra så mycket <strong>som</strong><br />
möjligt själv, påminn varsamt om vad han ska göra för att<br />
tvätta sig själv.<br />
• Om personen verkar generad under tvättningen kan det hjälpa<br />
att täcka över vissa delar av kroppen.<br />
• Förmågan att särskilja varm och kallt kan vara nedsatt och<br />
vattenstrålen från duschen kan göra ont. Strilande vatten och<br />
tvättsvamp kan minska problemet.<br />
• För den <strong>som</strong> ser dåligt kan det vara nödvän<strong>dig</strong>t att få ha<br />
glasögonen på även i badrummet.<br />
• Spegeln i badrummet kan göra att den demenssjuke inte vill<br />
gå in. Om han inte känner igen sin spegelbild kan han tro att<br />
det redan är någon där. Spegeln kan också uppfattas <strong>som</strong> ett<br />
fönster där någon står och tittar in. Täck eventuellt över den<br />
<strong>med</strong> en handduk.<br />
• Om den demenssjuke inte vill gå in i badrummet kan rädslan<br />
minska om du själv går in först. Sjung gärna på vägen <strong>till</strong><br />
badrummet. Erbjud en trevlig kaffestund efter duschen.<br />
• Markera ljus- och spolknappen <strong>med</strong> avvikande färg <strong>till</strong><br />
exempel <strong>med</strong> färgad tejp.<br />
• Det bör finnas en hängare för att kunna hänga upp kläderna<br />
väl synligt.<br />
• Om den demenssjuke inte vill ta av klocka och smycken i rädsla<br />
för bli bestulen kan en genomskinlig plastpåse där smyckena<br />
syns underlätta. >><br />
47
48<br />
• Gummistövlar, duschförkläde och handskar kan skrämma.<br />
• Ge den demenssjuke kammen i handen och för den <strong>till</strong> håret.<br />
• Sugreflexen kan utlösas när rakapparaten berör kinden, vilket<br />
gör att den demenssjuke vänder munnen mot apparaten <strong>med</strong><br />
risk för att skada tänderna.<br />
• Lämna inte den demenssjuke utan <strong>till</strong>syn vid rakning. Risk finns<br />
att han av misstag rakar bort ögonbryn eller hår.<br />
• Personer <strong>med</strong> traumatiska upplevelser <strong>som</strong> utsatts för<br />
övergrepp eller personer <strong>med</strong> judisk bakgrund <strong>som</strong> suttit i<br />
koncentrationsläger kan gripas av panik och börja slåss för<br />
sitt liv i samband <strong>med</strong> duschning.<br />
Är han inte riktigt klok?<br />
En karl i min ålder, runt 50 år,<br />
säger: ”Hej, nu ska vi duscha.” Så roligt<br />
ska vi inte ha det! Eller hörde jag fel, sa<br />
han att vi skulle gå ut i trädgården<br />
och plantera? Han har ju<br />
gummistövlar på sig!<br />
munhälsan<br />
Munnen är en mycket privat och intim del av kroppen, och en del<br />
personer kan uppleva det <strong>som</strong> integritetskränkande att låta någon<br />
obekant vårda munnen. Munvård kan vara ett stort problem. Den<br />
demenssjuke vägrar kanske att öppna munnen eller vägrar att ta<br />
ut löständerna. Går det inte första gången, avvakta och försök litet<br />
senare. Genom att själv gapa <strong>med</strong> munnen kan den demenssjuke<br />
härma. För att undvika att utlösa nackreflexen kan man vid tandborstning<br />
placera sig framför den demenssjuke istället för att stå<br />
bredvid.
Inkontinens<br />
Förstoppning och urininkontinens är vanligt vid demens. Nedan<br />
presenteras tänkbara orsaker och förslag på omvårdnadsåtgärder<br />
vid inkontinens.<br />
<strong>Råd</strong> vid inkontinens<br />
Orsaker Omvårdnadsåtgärder<br />
Den demenssjuke säger inte <strong>till</strong> när han har trängningar<br />
• Kan inte formulera sina behov.<br />
• Reagerar inte på trängningarna.<br />
• Kopplar inte ihop trängningar<br />
och toalettbesök.<br />
Den demenssjuke hittar inte <strong>till</strong> toaletten<br />
• Känner inte igen omgivningen.<br />
• Kan inte läsa ordet WC eller<br />
toalett.<br />
• Trängningarna gör det svårt<br />
att koncentrera sig.<br />
Den demenssjuke vill inte gå på toaletten<br />
• Rädd för sin egen spegelbild.<br />
• Golvet är mörkt och uppfattas<br />
<strong>som</strong> ett hål.<br />
• Det ekar eller ljudnivån är hög i<br />
badrummet.<br />
• Sitter obekvämt och är rädd<br />
för att falla ner i toaletten.<br />
• Vet inte vad <strong>som</strong> ska ske.<br />
• Är rädd för att bli lämnad<br />
ensam.<br />
• Känner inget behov av hjälp.<br />
• Hjälp <strong>med</strong> regelbundna<br />
toalettbesök.<br />
• Var uppmärksam på tecken<br />
på oro.<br />
• Låt dörren stå öppen så att<br />
personen ser toaletten.<br />
• Förse dörren <strong>med</strong> en symbol<br />
istället för text, <strong>som</strong> hjärta eller<br />
”kissande pojke”.<br />
• Regelbundna toalettbesök.<br />
• Täck spegeln.<br />
• Golvet bör göras ljusare.<br />
• Fler handdukar kan dämpa<br />
ljudet.<br />
Den demenssjuke reser sig flera gånger från toalettstolen<br />
• En fotpall att sätta fötterna på.<br />
• En handduk bakom ryggen.<br />
• Förklara <strong>med</strong> enkla ord vad<br />
personen ska göra.<br />
• Sätt på vattenkranen.<br />
• Stanna och håll kanske<br />
i handen.<br />
>><br />
49
50<br />
Orsaker Omvårdnadsåtgärder<br />
Den demenssjuke blir arg vid byte av blöja<br />
och vid nedre toalett<br />
• Ser hjälpen <strong>som</strong> ett övergrepp<br />
och slår omkring sig.<br />
• Uppfattas <strong>som</strong> en sexuell<br />
handling.<br />
• Förstår inte vad <strong>som</strong> ska ske.<br />
• Är generad eller känner skam.<br />
• Uppfattar kallt och varmt vatten<br />
på annorlunda sätt.<br />
Den demenssjuke kissar offentligt<br />
• Kan inte hitta <strong>till</strong> toaletten.<br />
• Plötsliga urinträngningar och<br />
hinner inte <strong>till</strong> toaletten.<br />
• Plötsliga urinträngningar och vill<br />
förhindra att kläderna blir våta.<br />
• Tycker att det är naturligt att<br />
kissa ”ute” eller på en växt.<br />
• Har nedsatt förmåga att se<br />
situationen.<br />
Den demenssjuke tar av blöjan<br />
• Uppfattar blöjan <strong>som</strong> något<br />
främmande.<br />
• Förstår inte vad blöjan gör för<br />
nytta.<br />
• Blöjan irriterar.<br />
• Blöjan sitter dåligt.<br />
Den demenssjuke är orolig nattetid<br />
• Urinträngningar.<br />
• Ha lyset tänt i badrummet.<br />
• Kom igen senare och undvik<br />
att diskutera. Undvik ordet<br />
”hjälpa”.<br />
• Förklara <strong>med</strong> enkla ord vad <strong>som</strong><br />
ska ske.<br />
• Be någon annan ta över.<br />
• Tänk på din placering och ditt<br />
sätt att beröra.<br />
• Ta inte av mer kläder än vad<br />
<strong>som</strong> är nödvän<strong>dig</strong>t.<br />
• Tydlig skyltning av toaletter.<br />
• Kontrollera att den demenssjuke<br />
inte har en urinvägsinfektion.<br />
• Undersök om det finns kroppsliga<br />
orsaker <strong>till</strong> urininkontinens.<br />
• Ställ en toalettstol eller urinflaska<br />
vid sängen.<br />
• Regelbunden hjälp <strong>till</strong> toaletten.<br />
• Använd nätbyxa <strong>som</strong> skydd.<br />
• Kontrollera att den demenssjuke<br />
inte har hudirritation eller<br />
klåda.<br />
• Fixera blöjan bättre eller välj en<br />
annan typ av blöja.<br />
• Toalettbesök före sänggående.<br />
• Byt inte blöja rutinmässigt utan<br />
när den demenssjuke är vaken.<br />
>>
Orsaker Omvårdnadsåtgärder<br />
Den demenssjuke har illaluktande urin<br />
• För litet vätskeintag.<br />
• Svårt att tömma blåsan.<br />
• UVI<br />
Den demenssjuke tar sig åt könsorganen<br />
• Har sexuella behov.<br />
• Har klåda och irritation<br />
i underlivet.<br />
• Följ vätskeintag.<br />
• Ställ dryck väl synligt.<br />
• Låt män kissa sittande.<br />
• Följ upp nuvande och ti<strong>dig</strong>are<br />
avföringsvanor.<br />
• Kontrollera urinen och reglera<br />
ev. laxantia.<br />
• Hjälp den demenssjuke <strong>till</strong><br />
ett avskilt ställe.<br />
• Undersök tecken på klåda<br />
eller UVI.<br />
Skog, Vård och omsorg vid <strong>demenssjukdom</strong>ar, Bonnier, 2009.<br />
51
52<br />
måltider<br />
Personer <strong>med</strong> demens har ofta mycket komplexa problem i samband<br />
<strong>med</strong> måltider. Sjukdomen gör det allt svårare att hantera<br />
bestick, föra maten <strong>till</strong> munnen, öppna munnen, tugga och svälja.<br />
Ett stort problem för den demenssjuke kan vara att inte känna<br />
igen maten <strong>som</strong> mat (agnosi). Det kan <strong>till</strong> exempel göra att den<br />
demenssjuke stoppar servetten i munnen i stället för smörgåsen.<br />
Det gör det också svårt att komponera ihop maten <strong>som</strong> ska vara på<br />
tallriken. Oral agnosi innebär en nedsatt förmåga att känna igen<br />
företeelser i munhålan<br />
Varsågod! Nu är<br />
det dags för lunch.<br />
och att viljemässigt<br />
utföra uppgifter <strong>med</strong><br />
munnen. När den demenssjuke<br />
inte öppnar<br />
munnen på uppmaning kan detta misstolkas <strong>som</strong> matvägran.<br />
Det kan också vara så att den sjuke inte känner igen hunger- eller<br />
mättnadskänslor eller att han inte kommer ihåg om han har ätit<br />
eller inte.<br />
Vilken fin matsal de har på den<br />
här restaurangen. Oj, här ställer de<br />
fram mat <strong>till</strong> mig och säger ”Var så god!”.<br />
Jag har ju inga pengar att betala <strong>med</strong>!<br />
Här kommer en kvinna i vitt och säger att<br />
jag ska äta. Jag viskar ”Jag har inga<br />
pengar”. Hon blinkar <strong>med</strong> ögat och<br />
säger: ”Maten är redan betald”.<br />
Oh, vad skönt. Jag <strong>som</strong> är<br />
så hungrig!
<strong>Råd</strong> i samband <strong>med</strong> måltider<br />
• Det kan underlätta för den demenssjuke om man tar bort<br />
onö<strong>dig</strong>a föremål och endast har det <strong>som</strong> behövs framme på<br />
bordet.<br />
• Ta reda på vad den demenssjuke tycker om.<br />
• Försök att placera personerna vid bordet efter deras individuella<br />
behov. Färre personer vid bordet gör det lättare att göra<br />
sig sedd och hörd.<br />
• Vid en måltid <strong>med</strong> demenssjuka spelar personalen en viktig<br />
roll. Eftersträva en så lugn miljö <strong>som</strong> möjligt, stressa inte utan<br />
låt måltiden ta tid.<br />
• Tala om vad det är du bjuder på. Kontrollera matens och tallrikens<br />
temperatur, så att den demenssjuke inte bränner sig.<br />
• Servera endast en rätt åt gången, annars kanske den demenssjuke<br />
blandar ihop huvudrätt och efterrätt.<br />
• Tänk på belysning och att skapa kontraster mellan mat och<br />
tallrik samt mellan tallrik och bord. Till exempel kan vit fisk<br />
<strong>med</strong> äggsås och potatis blir nästan omöjligt att se och äta om<br />
det serveras på en vit mattallrik.<br />
• Färg påverkar aptiten, rött är attraktivt, och man kan gärna<br />
servera exempelvis lingonsylt om det passar.<br />
• Klassisk musik kan ha lugnande effekt och göra att den<br />
demenssjuke sitter kvar längre vid bordet. Stäng av radio<br />
och TV.<br />
• Bjud in <strong>till</strong> måltiden genom att säga: ”Varsågod! Nu är det<br />
dags för lunch” eller liknande.<br />
• Hjälp den demenssjuke att komma igång att äta, han kan<br />
kanske sedan äta själv.<br />
• Sitt ned och ät <strong>till</strong>sammans <strong>med</strong> den demenssjuke, han kan<br />
då se hur du gör och härma. Sällskap vid måltiden tar lika<br />
lång tid <strong>som</strong> att mata men patienten behåller sina funktioner<br />
längre.<br />
53
54<br />
sömnsvårigheter<br />
Förändringarna i hjärnan vid <strong>demenssjukdom</strong> <strong>med</strong>för ofta sömnstörningar,<br />
<strong>som</strong> <strong>till</strong> exempel svårigheter att <strong>som</strong>na, upprepade<br />
uppvaknanden och förändring av dygnsrytm. Bristen på tidsuppfattning<br />
kan göra att den sjuke inte märker skillnad på dag och<br />
natt. Det är viktigt att analysera hur den demenssjukes dag ser ut,<br />
flera timmars vila mitt på dagen kan vara orsak <strong>till</strong> sömnstörningen.<br />
Sovmiljön, hunger, sjukdom, smärta, att inte ha sina invanda<br />
rutiner, kan vara andra orsaker <strong>till</strong> sömnstörningar. Ett behov av<br />
att vandra omkring kan starta när den demenssjuke annars brukar<br />
gå och lägga sig. Att låta den demenssjuke ägna sig åt fysiska aktiviteter<br />
och få honom att avstå från att sova på dagtid kan vara ett<br />
sätt att förbättra nattsömnen. Sundown syndrome innebär att den<br />
demenssjuke lätt blir irriterad på eftermiddagen p.g.a. trötthet.<br />
Eva undrar varför jag är<br />
i korridoren mitt i natten. Jag<br />
berättar att det är en gammal tant<br />
<strong>som</strong> tittar in genom fönstret i mitt rum.<br />
Eva säger att det är min spegelbild. Det<br />
tror jag inte riktigt på men den gamla<br />
tanten försvann när hon drog<br />
för gardinerna.
<strong>Råd</strong> vid sömnsvårigheter<br />
• Ta reda på den demenssjukes vanor i hemmet. Hur bra har<br />
den demenssjuke sovit innan? Ta reda på önskade ritualer vid<br />
sänggående <strong>som</strong> belysning, om dörren ska vara öppen, musik,<br />
nattkläder <strong>med</strong> mera.<br />
• Kartlägg sömnvanorna. Sover den demenssjuke för mycket<br />
dagtid? Är det in<strong>som</strong>ningssvårigheter? Tas läke<strong>med</strong>el vid fel<br />
tidpunkt på dygnet?<br />
• Om sömnen inte infinner sig inom 30 minuter, låt den<br />
demenssjuke stiga upp och gör något annat.<br />
• En lämplig aktivitet på dagen kan hjälpa, men undvik<br />
överstimulering, träning och aktiviteter på kvällen.<br />
• Nattlig vandring kan bero på understimulering, eller vara<br />
tecken på hunger, smärta eller sökande efter toaletten.<br />
• Begränsa sovstunder under dagen <strong>till</strong> högst 1–2 timmar.<br />
• Berätta för den demenssjuke att ”Nu är det är dags<br />
att sova” och att ”Det här är din säng”.<br />
• Ge gärna ett kvällsmål men tänk på att för mycket dryck kan<br />
innebära att nattsömnen störs av att den demenssjuke måste<br />
gå på toaletten. Undvik kaffe om det påverkar nattsömnen,<br />
men vissa äldre personer sover bättre efter en kopp kaffe.<br />
• Toalettdörren bör stå på glänt <strong>med</strong> ljuset tänt.<br />
• Var försiktig <strong>med</strong> läke<strong>med</strong>el. Många sömn<strong>med</strong>el kan ge<br />
”hang over-effekt”, vilket innebär att den demenssjuke blir<br />
dåsig under större delen av dagen.<br />
• TV-tittande kan ibland ge för många intryck och göra det svårt<br />
att koppla av. Låt personen lyssna på rogivande musik och<br />
undvik TV-program <strong>som</strong> kan oroa. Personerna i TV:n kan<br />
upplevas <strong>som</strong> om de finns i rummet, att de klivit ur apparaten.<br />
• Undvik att föra samtal direkt utanför rummet, sänk ljudet på<br />
radio- och TV-apparater i dagrum, smörj hjulen på olika vagnar.<br />
• Om den demenssjuke delar rum <strong>med</strong> någon <strong>som</strong> sover<br />
oroligt eller snarkar så kan det vara motiverat <strong>med</strong> annat rum.<br />
• Dra för gardiner så att inga spegelbilder uppstår i fönsterrutan.<br />
Stäng fönster så att det blir tyst och så att inga gardiner fladdrar.<br />
• Den demenssjuke kan ha större risk för trycksår om han inte<br />
kommer ihåg att röra på sig eller inte uppfattar signalerna<br />
<strong>till</strong> hjärnan <strong>som</strong> säger att det är dags att röra sig.<br />
55
näRståenDe<br />
Många närstående upplever demensdiagnosen mer värdeladdad<br />
och skamlig än en fysisk sjukdom, <strong>som</strong> cancer. Det kan vara en<br />
orsak <strong>till</strong> att den sjuke och de närstående ibland försöker dölja<br />
sjukdomen.<br />
När den demenssjuke är i behov av vård utanför det egna hemmet<br />
väcker det ofta starka känslor av skuld och svek hos de närstående.<br />
Det kan också vara svårt att berätta om problemen inför den<br />
demenssjuke efter<strong>som</strong> de inte vill såra eller kränka sin nära och<br />
kära. Närstående bör därför få möjlighet <strong>till</strong> enskilt samtal. Genom<br />
att ge de närstående god information kan deras oro minska. Lugna<br />
och trygga närstående har bättre möjlighet att för<strong>med</strong>la lugn och<br />
trygghet <strong>till</strong> den sjuke.<br />
De närståendes närvaro har stor betydelse och underlättar ofta för<br />
alla parter. Men tänk på att de närstående kan vara helt utarbetade<br />
och inläggningen på sjukhuset kan göra att när ansvaret för vården<br />
övertas av andra så går kanske luften helt ur dem. Det kan i dessa<br />
fall vara bättre att de får vila och ta hand om sin egen hälsa så att<br />
de orkar återta vårdansvaret vid utskrivning. Tänk också på att<br />
besöken på sjukhuset kan innebära långa resor för de närstående<br />
<strong>som</strong> ofta inte är purunga.<br />
De närståendes erfarenheter och<br />
kunskap om den demenssjuke är av<br />
stor betydelse för att göra vistelsen<br />
på sjukhuset säker.<br />
De närstående vill bidra <strong>med</strong> sin kompetens och kunskap om den<br />
sjuke. De är ofta ”experterna” vad det gäller demens och vill vara<br />
<strong>med</strong> och påverka vården och känna att vårdpersonalen lyssnar.<br />
De behöver dock ofta mycket information om det <strong>till</strong>stånd <strong>som</strong> den<br />
demenssjuke nu har drabbats av så att de kan hitta strategier för<br />
att hantera detta i hemmiljön.<br />
57
FÖR DIg sOm VIll Veta meR<br />
Aremyr, G. Varför vägrar Asta duscha? Liber, 1997.<br />
Aremyr, G. Varför vill Asta inte äta? Liber, 2000.<br />
Aremyr, G. & Hallin, S. Asta i inre och yttre balans. Liber, 2005.<br />
Basun, m.fl. Om demens. Liber, 2004.<br />
Demens ABC – Svenskt demenscentrums webbutbildning baserad<br />
på Socialstyrelsens Nationella riktlinjer för vård och omsorg vid<br />
<strong>demenssjukdom</strong>. www.demenscentrum.se<br />
Edberg, A-C. Att möta personer <strong>med</strong> demens.<br />
Studentlitteratur, 2002.<br />
Lundström, K. När Asta blir arg. Liber, 2000.<br />
Nationella Riktlinjer för vård och omsorg vid <strong>demenssjukdom</strong>ar<br />
2010. Socialstyrelsen, 2010.<br />
Polmé, O. Hur ska vi bemöta demenssjuka? Kommunlitteratur,<br />
2008.<br />
Ragneskog, H. Omvårdnad och omsorg vid demens. Printema<br />
förlag, 2010.<br />
Skog, M. Vård och omsorg vid <strong>demenssjukdom</strong>ar. Bonnier<br />
Utbildning, 2009.<br />
Skog, M & Grafström, M. Geriatrisk omvårdnad. Bonnier<br />
Utbildning, 2003.<br />
Webbadresser<br />
www.alzheimerforeningen.se<br />
www.demenscentrum.se<br />
www.demensforbundet.se<br />
www.silviahemmet.se<br />
Övrigt<br />
SÖS-stickan – Södra läke<strong>med</strong>elskommittén i samarbete <strong>med</strong><br />
smärtprojektet Södersjukhuset.<br />
59
utDRag uR natIOnella<br />
RIktlInjeR FÖR VåRD Och<br />
OmsORg VID Demens 2010<br />
Omvårdnadsåtgärder<br />
1=största angelägenhetsgrad, 10=åtgärder <strong>som</strong> ger liten nytta.<br />
Rekommendation<br />
1-10<br />
Personcentrerad omvårdnad 1<br />
Regelbunden bedömning av närings<strong>till</strong>stånd vid<br />
viktförlust (vikt, BMI och viktförlust och vikthistoria) 1<br />
Nutritionsintervention vid undernäring - Energiberikning av<br />
mat och dryck, extra mellanmål, konsistensanpassning 1<br />
Risk för nedsatt munhälsa - Strukturerad bedömning av<br />
munhälsa 1<br />
Urininkontinens - Individuellt utprovade absorberande produkter 1<br />
Risk för förstoppning - Fiberrik kost och ett adekvat<br />
vätskeintag genom <strong>till</strong>försel av vätska 1<br />
Risk för förstoppning - Fysisk aktivitet 1<br />
Risk för förstoppning - Regelbundna toalettvanor 1<br />
Regelbunden bedömning av fallrisk genom kartläggning<br />
av ti<strong>dig</strong>are fall och kontinuerlig skattning av fallrisk 1<br />
Fallrisk - Multifaktoriell intervention (flera samti<strong>dig</strong>a åtgärder)<br />
för att förebygga fall 1<br />
Översyn av läke<strong>med</strong>el för att förebygga fall 1<br />
Risk för trycksår - Klinisk bedömning och strukturerade<br />
bedömningsinstrument <strong>som</strong> underlag för att bedöma<br />
risk för trycksår 1<br />
Förebygga och behandla trycksår 1<br />
Fysiska begränsningsåtgärder - Kontinuerliga observationer<br />
och utvärderingar 1<br />
Utbildning och handledning av personal för att minska<br />
användandet av fysiska begränsningsåtgärder 1<br />
Utbildning av personal för att förebygga och upptäcka vanvård 1<br />
>><br />
61
62<br />
Omvårdnadsåtgärder (forts)<br />
1=största angelägenhetsgrad, 10=åtgärder <strong>som</strong> ger liten nytta.<br />
Vid måttlig eller svår demens - Diagnostik av<br />
ätproblem <strong>med</strong> strukturerade bedömningsinstrument<br />
Vid måttlig eller svår demens - Individuellt anpassat stöd i<br />
2<br />
form av uppmuntran och beröring vid ätande<br />
Vid måttlig eller svår demens - Individuellt anpassat stöd<br />
i form av att verbal och icke-verbal interaktion<br />
2<br />
(exempelvis visa, mimik och initiering) vid ätande<br />
Annan etnisk bakgrund - Personal <strong>som</strong> kommunicerar på<br />
2<br />
samma modersmål <strong>med</strong> kulturkompetens 2<br />
Vid måttlig eller svår demens - Toalettassistans - vaneträning<br />
Vid måttlig eller svår demens - Kontrasterande färger<br />
3<br />
i dukningen 4<br />
Nutritionsintervention i form av <strong>till</strong>ägg av näringsdrycker<br />
Toalettassistans - Schemalagda toalettbesök i kombination<br />
5<br />
<strong>med</strong> andra interventioner<br />
Stöd <strong>med</strong> att äta vid måttlig eller svår demens - Individuellt<br />
anpassat stöd i form av riktade uppmaningar och<br />
5<br />
positiv förstärkning 6<br />
Lugnande musik under måltiden 6<br />
Magmassage vid förstoppning 8<br />
På sjukhus - Höftskyddsbyxa 8<br />
Toalettassistans - uppmärksamhetsträning Icke-göra<br />
Blåsträning Icke-göra<br />
Bäckenbottenträning Icke-göra<br />
Långvarig kateterbehandling Icke-göra<br />
Behandling <strong>med</strong> paraffinolja vid förstoppning Icke-göra<br />
Biofeedback (träning av muskelkoordination) Icke-göra<br />
Läs mer på www.socialstyrelsen.se/riktlinjer/demens<br />
Rekommendation<br />
1-10
63
64<br />
Handboken kan beställas via e-post:<br />
informationsmaterial.lsf@sll.se<br />
Artikelnr 110205-0001<br />
www.sll.se<br />
SLL Kommunikation 2011. Form: Nina Belaieff. Tryck: Landstingstryckeriet.