Text och fotografier av Sven Rosborn - Pilemedia
Text och fotografier av Sven Rosborn - Pilemedia
Text och fotografier av Sven Rosborn - Pilemedia
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Om kristna seder<br />
Och så är jag då inne i själva kyrkan. Jag har lämnat både ytterdörren<br />
till vapenhuset <strong>och</strong> dörren in till kyrkans långhus nästan<br />
vidöppna. Det är något som jag bara måste göra. Och ofta ligger den<br />
stora kyrknyckeln till vapenhuset i tryggt förvar i min jackficka.<br />
Några skulle säkert kalla detta för ett utslag <strong>av</strong> någon form <strong>av</strong> fobi;<br />
jag kallar det en säkerhetsåtgärd. För vem vet, kanske finns det i<br />
just denna kyrka en nitisk men föga uppmärksam vaktmästare.<br />
Kanske låser denne dörren utan att kontrollera om någon dröjt sig<br />
kvar. Ni får ursäkta, alla duktiga <strong>och</strong> skötsamma vaktmästare, men<br />
det är säkrare att ha kontroll på nyckeln under kyrkobesöket.<br />
Från vapenhuset kommer man in i långhuset. I många kyrkor,<br />
speciellt de som saknar vapenhus, gör man numera entré genom<br />
kyrktornet i väster. Det är faktiskt väldigt lätt att slänga ur sig<br />
väderstreck när man befinner sig i eller i närheten <strong>av</strong> en kyrka.<br />
Enligt den kristna seden ska nämligen alla kyrkor ligga i riktning<br />
väster - öster, med koret i öster <strong>och</strong> långhuset <strong>och</strong> tornet i väster.<br />
Det är bara så. På uppståndelsens dag ska Kristus visa sig i<br />
samma väderstreck som den uppåtgående solen. Därför ska en<br />
sann kristen, i varje fall var det så under medeltiden, alltid ha sin<br />
gr<strong>av</strong> orienterad parallellt med kyrkobyggnaden. Han ska ligga<br />
på rygg med huvudet åt väster <strong>och</strong> på detta sätt kunna se Kristus<br />
komma i öster.<br />
Det var biskop Kyrillos <strong>av</strong> Jerusalem, senare helgonförklarad,<br />
som stod bakom många <strong>av</strong> våra mera kända seder i gudstjänstlivet.<br />
Kyrillos föddes ca 310 <strong>och</strong> dog i slutet <strong>av</strong> århundradet. Han<br />
prästvigdes <strong>av</strong> biskop Makarios <strong>och</strong> fick sedan en högre prästgrad<br />
<strong>av</strong> biskop Maximos <strong>av</strong> Jerusalem. År 349 dog biskopen <strong>av</strong><br />
Jerusalem <strong>och</strong> Kyrillos blev vald till s.k. lydbiskop. På den tiden<br />
hade ännu inte Jerusalem vunnit rykte om sig att vara en berömd<br />
kristen stad. det var i stället Cœsarea, en hamnstad några mil<br />
därifrån, som var ett religiöst centrum. Kyrillos ändrade snart på<br />
82 83<br />
De medeltida kyrkobesökarna<br />
använde sig mer <strong>av</strong> kroppsspråket<br />
än vi gör i dag. Här ses<br />
ett motiv från 1400-talet från<br />
Härkeberga kyrka i Uppland.<br />
Mannen ber som Franciskus<br />
lärde ut på 1200-talet, med<br />
öppna armar <strong>och</strong> händer <strong>och</strong><br />
blicken mot himlen.