Text och fotografier av Sven Rosborn - Pilemedia
Text och fotografier av Sven Rosborn - Pilemedia
Text och fotografier av Sven Rosborn - Pilemedia
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Den finaste fjärdingen var strax öster om kyrkan <strong>och</strong> utmed kyrkans<br />
södra långsida. Därnäst kom de friborna böndernas område<br />
följt <strong>av</strong> de frigivna trälarnas område <strong>och</strong> längst borta i utkanten<br />
<strong>av</strong> Guds åker trälarnas eviga hemvist. Hit förpassade man också,<br />
åtminstone enligt den norska lagen, de ilandflutna döda som hade<br />
nordisk frisyr.<br />
Vid utgrävning <strong>av</strong> en tidigkristen kyrkogård strax söder om<br />
den nuvarande kyrkan i Tygelsjö i södra Malmö påträffades rester<br />
efter en st<strong>av</strong>kyrka <strong>och</strong> en mängd gr<strong>av</strong>ar från 1000-talet. Av drygt<br />
hundratalet skelett var mindre än tio procent kvinnor. Denna<br />
snedfördelning berodde på att utgrävningen endast omfattade<br />
platsen för själva kyrkan samt kyrkogården söder därom. Vad<br />
arkeologerna <strong>av</strong>slöjade här var att män <strong>och</strong> kvinnor under i varje<br />
fall den första kristna tiden hade sin bestämda plats, t.o.m. in i<br />
döden. Bilden från Tygelsjö är samstämmig med gr<strong>av</strong>fynden från<br />
Västerhus kyrkogård i Jämtland. Detta könsförhållande bekräftas<br />
också i en norsk lagtext från 1100-talet som rakt på sak konstaterar<br />
att: ”karlmenn skulu liggia firi sunnan kirkiu en konor firi nordan.”<br />
Nu ska man emellertid vara försiktig vid generaliseringar. I det rika<br />
gr<strong>av</strong>materialet från 1000-talets Lund framgår t.ex. att fördelningen<br />
<strong>av</strong> kön på ömse sidor om kyrkobyggnaden varit i stort lika. Kanske<br />
var det så att i de gamla bondemiljöerna har separeringen varit fast<br />
rotad, vilande på en tradition om relationen mellan man <strong>och</strong> kvinna<br />
som gått långt tillbaka i tiden. I de nya städer som anlades under<br />
vikingatidens slut förändrades det sociala mönstret <strong>och</strong> därmed<br />
banades det också väg för andra seder <strong>och</strong> bruk.<br />
Man skilde också på begr<strong>av</strong>ningsseder när det gällde riktigt<br />
små barn i jämförelse med vuxna. Strax utanför kyrkans södra<br />
långsida blev det nämligen sed att gr<strong>av</strong>lägga spädbarn. Dessa<br />
småttingar hade ju inte genom allmosor <strong>och</strong> mässor fått möjlighet<br />
att förbereda sig på det eviga livet. Gr<strong>av</strong>platsen invid kyrkoväggen<br />
g<strong>av</strong> dem lite <strong>av</strong> det de gått miste om. När regnvattnet träffade<br />
taket föreställde man sig nämligen att det blev välsignat. Genom<br />
takdroppet ner på barngr<strong>av</strong>arna erhöll de döda bokst<strong>av</strong>ligt talat<br />
hjälp från ovan. Vid utgrävningar söder om S:t Petri kyrka i Malmö<br />
har jag själv påträffat mängder med barnskelett från 1300-talet,<br />
otvetydiga bevis på föräldrars omsorg om sina barn i en säkert<br />
mycket svår livsstund.<br />
Om man ska beskriva hur en medeltida kyrkogård såg ut, är det<br />
bäst att söka sig till våra ödekyrkogårdar. Här får gräset gå upp i<br />
ax, här markerar endast några trampade smala gångar den naturliga<br />
vägen mellan kyrkogårdsgrinden <strong>och</strong> den forna kyrkdörren.<br />
Kyrkoruinerna i Rya söder om Örkelljunga <strong>och</strong> Hamneda strax<br />
söder om Ljungby ligger mitt i sådana miljöer. Här kan man vila<br />
<strong>och</strong> stärka både kropp <strong>och</strong> själ bara ett stenkast från den brusande<br />
Europ<strong>av</strong>äg 4. Vilken modern kyrkogård tillåter en utbredd filt <strong>och</strong><br />
matsäck på sina välkrattade grusgångar?<br />
Vilka var dessa människor som vilar under detta vilt växande<br />
täcke <strong>av</strong> grönska? Jenny var en <strong>av</strong> dem. Hennes namn står på ett<br />
järnkors, bara namnet, inget mera. Av järnkorsets form kan man<br />
anta att Jenny begr<strong>av</strong>ts under 1800-talet. Hon var antagligen en<br />
dotter <strong>av</strong> bygden, hon har trampat samma mark som du själv kan<br />
blicka ut över från din tillfälliga rastplats. Kanske har hon, som<br />
så många andra här i Hamneda i södra Småland, stått på den s.k.<br />
brudstenen utanför kyrkogårdsmuren. På kyrkbackens stora flata<br />
<strong>och</strong> traditionstyngda sten har de unga brudparen mottagit sin<br />
samtids lyckönskningar inför den till synes oändliga framtiden.<br />
På kyrkbackarna har också bygdens folk fått stora som små nyheter<br />
till livs, här har skvallrats <strong>och</strong> smits planer. År 1676 stod den<br />
unge Karl XI här på kyrkbacken i Hamneda <strong>och</strong> såg framför sig<br />
hela svenska armén dra förbi på landsvägen mot det ödesdigra<br />
slaget vid Lund. I dag har dåtida ord <strong>och</strong> tankar, kärrors gnissel<br />
<strong>och</strong> soldaters stöveltramp förvandlats till vindens susningar i de<br />
gamla trädkronor som så ofta majestätiskt vajar över dessa minnesplatser.<br />
206 207