Text och fotografier av Sven Rosborn - Pilemedia
Text och fotografier av Sven Rosborn - Pilemedia
Text och fotografier av Sven Rosborn - Pilemedia
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Helgonen i bordsskivan<br />
Vad vore en kyrka utan altare. Intet, eftersom altaret, <strong>och</strong> dopfunten,<br />
är två delar som hör samman med den kristna ritual som<br />
<strong>av</strong>ser att återge två viktiga bitar ur Jesus liv, nattvarden <strong>och</strong> dopet.<br />
Egentligen är det konstigt att den kristna kyrkans altare egentligen<br />
heter just altare. Den beteckningen åsyftar ju egentligen en plats<br />
som skulle få vilken djurvän som helst att se rött. Altaret var ju<br />
för grekerna, judarna m.fl. förknippat med själva offerhandlingen<br />
när man slaktade ett djur till gudomens ära. För de kristna var det<br />
inte frågan om blodsoffer i reell mening, det var snarare frågan<br />
om ett middagsbord. Visserligen är vinet <strong>och</strong> brödet del <strong>av</strong> Kristi<br />
lekamen men bordet det framdukas på är en åminnelse om den<br />
sista måltid som Jesus hade med sina lärjungar.<br />
De första kristna vägrade faktiskt att ha ett altare eftersom detta<br />
förde tanken till just blodsoffer. Under 200-talet ringaktades faktiskt<br />
de kristna <strong>av</strong> hedningarna just för att de inte hade några altare.<br />
Vad hade man istället? Den heliga plats där nattvarden firades<br />
utgjordes <strong>av</strong> ett vanligt bord <strong>och</strong> detta kallades ”Herrens bord”.<br />
Beteckningen är lätt att förstå, dels instiftade Jesus nattvarden vid<br />
ett måltidsbord, dels hade de äldsta kristna sina sammankomster<br />
i hemmen. Först när man började uppföra speciella kyrkor, något<br />
som blev populärt under Konstantin den store tid runt år 300, blev<br />
altaret en permanent del i en officiell byggnad.<br />
Det är inte många besökare som vågar gå innanför det låga<br />
korskranket framför altaret. På något vis är det så tydligt att detta<br />
är ett område som har med prästen att göra - detta <strong>och</strong> predikstolen.<br />
Jag tillhör i detta <strong>av</strong>seende ibland de respektlösa, även om man<br />
då tittar sig lite extra runt i kyrkan för att vara säker på att man är<br />
ensam. Jag måste erkänna att när jag första gången stod framför<br />
altaret i Gualöv kyrka i nordöstra Skåne kändes det extra nervöst.<br />
Jag visste ju att under altarduken fanns en spännande sak men just<br />
vid mitt besök låg det en extra stor altarduk som hängde ner långt<br />
Koret efter den gamla kyr-kan<br />
i Hamneda i Småland. Kyrkan<br />
revs år 1897 då den blivit ersatt<br />
<strong>av</strong> en ny <strong>och</strong> större. Fortfarande<br />
finns dock det gamla<br />
huvudaltaret bevarat inne i<br />
kyrkoruinen.<br />
142 143