Text och fotografier av Sven Rosborn - Pilemedia
Text och fotografier av Sven Rosborn - Pilemedia
Text och fotografier av Sven Rosborn - Pilemedia
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
På den vackra dopfunten från<br />
Löderups kyrka i Skåne har<br />
stenhuggarmästaren från 1100talet<br />
fångat ett motiv med en<br />
präst som bär på ett barn som<br />
ska döpas.<br />
vilka i sin tur ingått i en samhällshierarkin där kungen satt överst.<br />
Religionen blev ett viktigt styrredskap för landets stormannaelit.<br />
Om det nu gick så snabbt med att införa Vite Krist, hur klarade<br />
man då <strong>av</strong> rekryteringen <strong>av</strong> vanliga präster ute i bondbyarna?<br />
Gudstjänster <strong>och</strong> mässor skulle ju t.ex. vara på latin så det kan inte<br />
ha varit många bönder eller drängar som kunnat komma ifråga.<br />
Frågan har ibland dykt upp i mitt huvud <strong>och</strong> något svar har jag<br />
faktiskt inte kunnat hitta. Lärde sig dessa bondpräster att rabbla<br />
de nödvändiga meningarna utan att egentligen förstå vad det hela<br />
handlade om? När vi kommer in på 1100-talet hade situationen<br />
blivit en annan. Den första svenska skolutbildningen började då<br />
ge resultat.<br />
År 1103 upprättades ett eget ärkebiskopsdöme i Norden.<br />
Lund i Skåne blev stiftsstad. Till domkyrkan inrättades en skola<br />
för blivande präster. Snart skulle liknande skolor växa upp i biskopsstäderna<br />
uppe i Sverige. De viktigare ämnena var latin <strong>och</strong><br />
liturgi. Vid prästvigningen, som förrättades <strong>av</strong> biskopen, blev den<br />
blivande kyrkomannen <strong>av</strong>tvingad löftet att leva i celibat. Genom<br />
olika ämbetsgrader utstakades hans framtida väg. Graderna var<br />
många: lector, excorcist, akolyt, subdiakon, diakon <strong>och</strong> präst.<br />
Steget mellan sockenpräst <strong>och</strong> bonde kan dock inte ha varit<br />
alltför stort. I den yngre Västgötalagen stadgades t.ex. att prästen<br />
när det gällde frågan om arbete i byn skulle vara med i ”bondelag”,<br />
dvs. bete sig som vilken bonde som helst. Man var också<br />
noga att räkna upp vad som menades med detta gemensamma<br />
kroppsarbete:<br />
”Det är grindar, gärdesgårdar <strong>och</strong> broar, kreatur i annans inhägnad,<br />
bärgande <strong>av</strong> hö eller säd på annans mark, plöjning in på<br />
annans mark, brytande <strong>av</strong> råmärke, intagande <strong>av</strong> annans kreatur<br />
på åker.”<br />
Nog är det märkligt. Prästen var helt enkelt en bonde med ex-<br />
116 117