Kobran, nallen och majjen - Institutionen för didaktik - Uppsala ...
Kobran, nallen och majjen - Institutionen för didaktik - Uppsala ...
Kobran, nallen och majjen - Institutionen för didaktik - Uppsala ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
kobran, <strong>nallen</strong> <strong>och</strong> <strong>majjen</strong><br />
De kulturella yttringar som <strong>för</strong>eningarna ger prov på kan kategoriseras<br />
som tillhörande en etablerad, vuxen kultur. Det gäller fram<strong>för</strong> allt tiden<br />
fram till 1940 -talet. Därefter finns det flera olika aktiviteter <strong>och</strong> händelser<br />
som kan tolkas som exempel på ungdomskultur. Förändringen skulle<br />
kunna beskrivas som att medlemmarna lämnar en etablerad, borgerlig<br />
vuxenkultur till <strong>för</strong>mån <strong>för</strong> en avskild ungdomskultur. Resultatet kan<br />
jäm<strong>för</strong>as med hur <strong>för</strong>eningar vid de amerikanska universiteten <strong>för</strong>ändrades<br />
vid sekelskiftet 1900. Från att ha varit till <strong>för</strong> såväl lärare som studenter<br />
<strong>och</strong> styrda av fakulteten, kom <strong>för</strong>eningarna att bli studenternas angelägenhet.<br />
G. Kurt Piehler tolkar <strong>för</strong>ändringen som ett resultat av att lärarna<br />
i allt högre grad kom att intressera sig <strong>för</strong> forskning istället <strong>för</strong> att ägna sin<br />
tid åt studenterna. De, å andra sidan, kom vid samma tid att flytta från de<br />
gemensamma byggnaderna <strong>och</strong> istället flytta in i exempelvis <strong>för</strong>eningarnas<br />
hus, där det inte bodde några lärare. Så skildes lärare <strong>och</strong> studenter från<br />
varandra <strong>och</strong> <strong>för</strong>eningslivet kom att anta vad Piehler kallar <strong>för</strong> en »distinkt<br />
studentkultur« (s. 225, <strong>för</strong>fattarens översättning).<br />
Men, det är inte fråga om någon entydig <strong>för</strong>ändring. Även under 1990 -talet<br />
fanns det spår av vuxenkulturen i <strong>för</strong>eningslivet, som <strong>för</strong>valtar en borgerlig<br />
kultur med trerättersmiddagar, tal till mannen respektive kvinnan, kostymer,<br />
vita skjortor <strong>och</strong> slipsar, deklamationer av äldre, ofta svensk lyrik. Den<br />
borgerliga världens värden <strong>och</strong> värderingar är centrala i <strong>för</strong>eningslivet.<br />
Resultaten stöder <strong>för</strong>eställningen om att 1950 -talet är det årtionde som<br />
ungdomskulturen var etablerad i Sverige. Likt andra ungdomsforskare har<br />
jag visserligen funnit belägg <strong>för</strong> att medlemmarna ser sig som ungdomar<br />
långt <strong>för</strong>e 1950 -talet, men det finns få tecken på att de skapade en från<br />
vuxenvärlden skild kultur. Berit Wigerfelts studie visar på en etablerad<br />
ungdomskultur redan under 1930 - <strong>och</strong> 1940 -talen. Det är arbetarungdomen<br />
som hon studerar, <strong>och</strong> det är intressant. Är det så att läroverksungdomen<br />
dröjer sig kvar i den etablerade vuxenkulturen där<strong>för</strong> att den ger dem<br />
<strong>för</strong>delar? 1900 -talets ungdomshistoria är fylld av exempel på ungdomstiden<br />
både som ett individuellt <strong>och</strong> samhälleligt problem. Genom att inte<br />
delta i ungdomskulturen utan i den etablerade vuxenkulturen, ställde sig<br />
läroverksungdomen på de vinnandes sida <strong>och</strong> riskerade inte att bli sedda<br />
som ett hot mot den rådande samhällsordningen. Resultaten kan jäm<strong>för</strong>as<br />
med Pierre Bourdieus <strong>för</strong>klaring till 1968 års studentrevolt i Frankrike. I<br />
<strong>och</strong> med att det högre utbildningssystemet expanderade riskerade medelklassens<br />
ungdomar att klassas ned. Ungdomarnas <strong>för</strong>hoppningar om framtiden<br />
stämde illa överens med den nya tidens reella utsikter, vilket ledde till<br />
en »kollektiv disposition <strong>för</strong> revolt« (Bjurström 1997, s. 72). De svenska<br />
gymnasisterna blev allt fler, samtidigt som studentexamens eller det senare<br />
studentbetygets värde minskade. Inom skolans väggar kom <strong>för</strong>eningarna<br />
att få ett ökat värde – från att det funnits fler möjliga platser i <strong>för</strong>eningarna<br />
än vad det fanns elever vid läroverket – blev medlemskapet exklusivt.<br />
Utan<strong>för</strong> skolans väggar hade studier vid gymnasiet, likt de högre studierna<br />
i Frankrike, alltså minskat i värde. Men istället <strong>för</strong> att göra revolt<br />
274