Ladda ner en text av Dorota Masłowska (pdf) - Dramaten
Ladda ner en text av Dorota Masłowska (pdf) - Dramaten Ladda ner en text av Dorota Masłowska (pdf) - Dramaten
Licencjobiorca zobowiązany jest do zamieszczania (tam, gdzie jest to możliwe) noty copyright w następującym brzmieniu: © Dorota Masłowska, 2006-2012/Syndykat Autorów. Wszystkie teksty były pierwotnie publikowane w wydawnictwie Lampa i Iskra Boża. Licenstagaren förpliktigar sig att förse manuskriptet (där så är möjligt) med följande text: © Dorota Masłowska, 2006-2012/Syndykat Autorów. Texterna har tidigare publicerats av förlagen Lampa och Iskra Boża. New York I Love You, But You’re Bringing Me Down. Brev till Bijou © Dorota Masłowska, 2006-2012/Syndykat Autorów. Översättning © Jarema Bielawski 2012 26 mars Kära Bijou, jag och Agata har varit hos en spåkärring. Hon sa att jag kommer att få 5 barn, om 3 år ska jag bo i Kanada, mitt femte chakra är förorenat, jag borde äta ett äpple varje morgon, två tuggor, resten kan jag slänga, klent eller? Inget snicksnack här inte, bara kalla fakta. D 27 mars Hej, nu har jag internet. Har landat, och trots att jag numera är något av en veteran på att flyga ekonomiklass, har min enkla hjärna svårt att greppa läget som den ständigt inordnar under avdelningen: "horoskop, UFO, liv efter detta". Du går in i teleporteringsmaskinen, köper något skräp i taxfriavdelningen, läser av en händelse någon bok av Zofia Nałkowska, en gammal tant med korven Krakowska inslagen i papper från Pewex instoppad i handbagaget ger dig ogillande blickar gällande din klädsel, du pillar bort omslagspappret från prince polo och varken väntat eller väntat befinner du dig i New York, en pulserande betonglabyrint med en liten bit himmel av teflon som skymtar mellan skyskraporna. Är det inte en konstig syn för en enkel tjej från ett inte alltför stort östeuropeiskt land som vant sig vid låga hus och en gårdshusarkitektur? Redan samma dag två glas vin och en allmänt orolig organism som fått betala priset för att ha våldfört sig på estetiken i tidens och rummets enhet, vilket försatt mig i ett tillstånd av en hopplös böjelse för jordens dragningskraft och där låg jag bara stönande på soffan och på teve visade de just ett program "learn to read" - läsundervisning. En kvinna med krysantemum i håret sitter och talar om hur bokstäver ser ut samtidigt som man på skärmen visar deras utmärkta datasimulationer, allt sker i ett för utbildningsradion sant buddistiskt tempo. Jag trodde att jag måste ha sett fel på något sätt och flera gånger fick jag läsa om texten "learn to read", men det var varken det famösa delirium tremens eller ett extremt fall av jetlag, det var på riktigt. Men på ett sätt tycker jag att jetlag som ett komplex av psykofysiologiska symtom till följd av världarnas krig verkligen kan vara något speciellt: du vaknar helt pigg kl. 3.30 på morgonen, tänker bara på att trä påsen med passet, eurokortet 2000 och tio dollar till vykort över huvudet, och dina ben rör sig fantomlikt i riktning mot dörren samtidigt som de tycks ha sagt upp samarbetet med dig. Det slutar med att du iklädd overall irrar runt i ett totalt nedsläckt och halvdött Manhattan i sällskap med en liten skara hemlösa som deklamerar något högt ut i det tomma intet och om och om igen ertappar du dig med att tänka "ser man på, till synes hemlös men talar flytande engelska". Manhattan sett som ett perfekt slutet cirkulationssystem av unga och vackra, eller också inte så unga och vackra, men däremot i hög grad rika människor, med sin lustiga huset mentalitet - antingen har du roligt eller så kan du dra åt helvete, måste generera en massa svinn, en massa spelare med stukade fötter som nöter reservbänken. Som vilsekomna bakterier irrar hemlösa radikala psykfall omkring och låter inte musiken störa dem i dansen. Konsten att gå och prata för sig själv har här nått nya oanade höjder. Alla rusar och ingen bryr sig om vad som händer runtomkring. Det går inte att urskilja någon tydlig gräns mellan verklighetens verkliga sida och marginalens, allt utgörs av en potentiellt verklig marginal. En kaotisk våg av jagande individer, alltid lika redo att trycka ner dig i spyorna, halvätna munkar och pappersmuggar från Starbucks. Det är som om ditt öde här kunde beseglas på en minut, brinna ner som en tidning. Jag är inte alls förvånad över folk som skrikande för sig själva blåser förbi på sin cykel utklädda till Superman, eller över dem som sover i metron utklädda till Negerkungen. Vissa dagar får du lust att göra likadant själv eller att följa med någon av alla dessa blonda fetton iklädda gympaskor och som just antastat dig med en nyligen kopierad bibel och en blick så ljus att den fyller dig med fasa. En kultur av individer som det slagit slint för - den överträffar det mesta!! Vilken stilskillnad mot det polska samhällets utslagna där värden introducerade av den inte helt okända tidsåldern medeltiden, sådana som lidande, längtan efter botgöring och bitter grämelse, påverkar allt från arkitektur och satsbyggnad till tiggeri, och där tiggaren är en halvdöd existens med ett blånat ben utan fot som sticker ut ur variga trasor som en relik att kyssa; nu får du slanta upp, för mycket kan man säga om dig, men du är i alla fall inte jag!! 1
- Page 2 and 3: Licencjobiorca zobowiązany jest do
- Page 4 and 5: Licencjobiorca zobowiązany jest do
- Page 6 and 7: Licencjobiorca zobowiązany jest do
- Page 8: Licencjobiorca zobowiązany jest do
Lic<strong>en</strong>cjobiorca zobowiązany jest do zamieszczania (tam, gdzie jest to możliwe) noty copyright w następującym<br />
brzmi<strong>en</strong>iu: © <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów. Wszystkie teksty były pierwotnie publikowane<br />
w wydawnictwie Lampa i Iskra Boża.<br />
Lic<strong>en</strong>stagar<strong>en</strong> förpliktigar sig att förse manuskriptet (där så är möjligt) med följande <strong>text</strong>:<br />
© <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów.<br />
Texterna har tidigare publicerats <strong>av</strong> förlag<strong>en</strong> Lampa och Iskra Boża.<br />
New York I Love You, But You’re Bringing Me Down. Brev till Bijou<br />
© <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów.<br />
Översättning © Jarema Bielawski 2012<br />
26 mars<br />
Kära Bijou,<br />
jag och Agata har varit hos <strong>en</strong> spåkärring. Hon sa att jag kommer att få 5 barn, om 3 år ska jag bo i Kanada, mitt femte chakra<br />
är föror<strong>en</strong>at, jag borde äta ett äpple varje morgon, två tuggor, rest<strong>en</strong> kan jag slänga, kl<strong>en</strong>t eller? Inget snicksnack här inte,<br />
bara kalla fakta.<br />
D<br />
27 mars<br />
Hej,<br />
nu har jag internet. Har landat, och trots att jag numera är något <strong>av</strong> <strong>en</strong> veteran på att flyga ekonomiklass, har min <strong>en</strong>kla hjärna<br />
svårt att greppa läget som d<strong>en</strong> ständigt inordnar under <strong>av</strong>delning<strong>en</strong>: "horoskop, UFO, liv efter detta". Du går in i<br />
teleporteringsmaskin<strong>en</strong>, köper något skräp i taxfri<strong>av</strong>delning<strong>en</strong>, läser <strong>av</strong> <strong>en</strong> händelse någon bok <strong>av</strong> Zofia Nałkowska, <strong>en</strong><br />
gammal tant med korv<strong>en</strong> Krakowska inslag<strong>en</strong> i papper från Pewex instoppad i handbagaget ger dig ogillande blickar gällande<br />
din klädsel, du pillar bort omslagspappret från prince polo och vark<strong>en</strong> väntat eller väntat befin<strong>ner</strong> du dig i New York, <strong>en</strong><br />
pulserande betonglabyrint med <strong>en</strong> lit<strong>en</strong> bit himmel <strong>av</strong> teflon som skymtar mellan skyskraporna.<br />
Är det inte <strong>en</strong> konstig syn för <strong>en</strong> <strong>en</strong>kel tjej från ett inte alltför stort östeuropeiskt land som vant sig vid låga hus och <strong>en</strong><br />
gårdshusarkitektur? Redan samma dag två glas vin och <strong>en</strong> allmänt orolig organism som fått betala priset för att ha våldfört<br />
sig på estetik<strong>en</strong> i tid<strong>en</strong>s och rummets <strong>en</strong>het, vilket försatt mig i ett tillstånd <strong>av</strong> <strong>en</strong> hopplös böjelse för jord<strong>en</strong>s dragningskraft<br />
och där låg jag bara stönande på soffan och på teve visade de just ett program "learn to read" - läsundervisning. En kvinna<br />
med krysantemum i håret sitter och talar om hur bokstäver ser ut samtidigt som man på skärm<strong>en</strong> visar deras utmärkta<br />
datasimulatio<strong>ner</strong>, allt sker i ett för utbildningsradion sant buddistiskt tempo. Jag trodde att jag måste ha sett fel på något sätt<br />
och flera gånger fick jag läsa om <strong>text</strong><strong>en</strong> "learn to read", m<strong>en</strong> det var vark<strong>en</strong> det famösa delirium trem<strong>en</strong>s eller ett extremt fall<br />
<strong>av</strong> jetlag, det var på riktigt.<br />
M<strong>en</strong> på ett sätt tycker jag att jetlag som ett komplex <strong>av</strong> psykofysiologiska symtom till följd <strong>av</strong> världarnas krig verklig<strong>en</strong> kan<br />
vara något speciellt: du vaknar helt pigg kl. 3.30 på morgon<strong>en</strong>, tänker bara på att trä pås<strong>en</strong> med passet, eurokortet 2000 och<br />
tio dollar till vykort över huvudet, och dina b<strong>en</strong> rör sig fantomlikt i riktning mot dörr<strong>en</strong> samtidigt som de tycks ha sagt upp<br />
samarbetet med dig. Det slutar med att du iklädd overall irrar runt i ett totalt nedsläckt och halvdött Manhattan i sällskap med<br />
<strong>en</strong> lit<strong>en</strong> skara hemlösa som deklamerar något högt ut i det tomma intet och om och om ig<strong>en</strong> ertappar du dig med att tänka "ser<br />
man på, till synes hemlös m<strong>en</strong> talar flytande <strong>en</strong>gelska".<br />
Manhattan sett som ett perfekt slutet cirkulationssystem <strong>av</strong> unga och vackra, eller också inte så unga och vackra, m<strong>en</strong><br />
däremot i hög grad rika människor, med sin lustiga huset m<strong>en</strong>talitet - anting<strong>en</strong> har du roligt eller så kan du dra åt helvete,<br />
måste ge<strong>ner</strong>era <strong>en</strong> massa svinn, <strong>en</strong> massa spelare med stukade fötter som nöter reservbänk<strong>en</strong>. Som vilsekomna bakterier irrar<br />
hemlösa radikala psykfall omkring och låter inte musik<strong>en</strong> störa dem i dans<strong>en</strong>. Konst<strong>en</strong> att gå och prata för sig själv har här<br />
nått nya oanade höjder. Alla rusar och ing<strong>en</strong> bryr sig om vad som händer runtomkring. Det går inte att urskilja någon tydlig<br />
gräns mellan verklighet<strong>en</strong>s verkliga sida och marginal<strong>en</strong>s, allt utgörs <strong>av</strong> <strong>en</strong> pot<strong>en</strong>tiellt verklig marginal. En kaotisk våg <strong>av</strong><br />
jagande individer, alltid lika redo att trycka <strong>ner</strong> dig i spyorna, halvätna munkar och pappersmuggar från Starbucks. Det är<br />
som om ditt öde här kunde beseglas på <strong>en</strong> minut, brinna <strong>ner</strong> som <strong>en</strong> tidning. Jag är inte alls förvånad över folk som skrikande<br />
för sig själva blåser förbi på sin cykel utklädda till Superman, eller över dem som sover i metron utklädda till Negerkung<strong>en</strong>.<br />
Vissa dagar får du lust att göra likadant själv eller att följa med någon <strong>av</strong> alla dessa blonda fetton iklädda gympaskor och som<br />
just antastat dig med <strong>en</strong> nylig<strong>en</strong> kopierad bibel och <strong>en</strong> blick så ljus att d<strong>en</strong> fyller dig med fasa.<br />
En kultur <strong>av</strong> individer som det slagit slint för - d<strong>en</strong> överträffar det mesta!!<br />
Vilk<strong>en</strong> stilskillnad mot det polska samhällets utslagna där värd<strong>en</strong> introducerade <strong>av</strong> d<strong>en</strong> inte helt okända tidsåldern<br />
medeltid<strong>en</strong>, sådana som lidande, längtan efter botgöring och bitter grämelse, påverkar allt från arkitektur och satsbyggnad till<br />
tiggeri, och där tiggar<strong>en</strong> är <strong>en</strong> halvdöd exist<strong>en</strong>s med ett blånat b<strong>en</strong> utan fot som sticker ut ur variga trasor som <strong>en</strong> relik att<br />
kyssa; nu får du slanta upp, för mycket kan man säga om dig, m<strong>en</strong> du är i alla fall inte jag!!<br />
1
Lic<strong>en</strong>cjobiorca zobowiązany jest do zamieszczania (tam, gdzie jest to możliwe) noty copyright w następującym<br />
brzmi<strong>en</strong>iu: © <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów. Wszystkie teksty były pierwotnie publikowane<br />
w wydawnictwie Lampa i Iskra Boża.<br />
Lic<strong>en</strong>stagar<strong>en</strong> förpliktigar sig att förse manuskriptet (där så är möjligt) med följande <strong>text</strong>:<br />
© <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów.<br />
Texterna har tidigare publicerats <strong>av</strong> förlag<strong>en</strong> Lampa och Iskra Boża.<br />
Här vet alla att livet är <strong>en</strong> pyroteknisk uppvisning: här kommer <strong>en</strong> typ utan händer och fötter på <strong>en</strong> eg<strong>en</strong>händigt tillverkad<br />
rullstol, plockar fram gitarr<strong>en</strong>, slår an bas<strong>en</strong> med sin <strong>en</strong>a armstump, med d<strong>en</strong> andra drar han igång trumsetet, med halva<br />
munn<strong>en</strong> spelar han på gitarr<strong>en</strong> och med d<strong>en</strong> andra sjunger han så sorglöst vackert att 300 perso<strong>ner</strong> som står och väntar på<br />
metron tystnar, trots att alla skränar här tjugofyra sju. Någon annan typ klär ut sig till frihetsgudinnan, <strong>en</strong> tredje ställer sig i<br />
närmaste gatukorsning med ett tre meters kors och <strong>text</strong><strong>en</strong> JESUS utskriv<strong>en</strong> på kopieringsmaskin, och förevisar sitt<br />
rönnbärsfärgade tandkött i strålande le<strong>en</strong>d<strong>en</strong>, vilket är på gräns<strong>en</strong> till vad ett mänskligt gap är i stånd till, kort sagt, här vet<br />
man hur man är om sig och kring sig, här förser man sig hinkvis med inspiration från d<strong>en</strong> fria marknad<strong>en</strong> och popkultur<strong>en</strong>!<br />
Så var det helg. Jag var och hälsade på min vän som just då råkade befinna sig under starkt intryck <strong>av</strong> låga prisvi<strong>ner</strong> för<br />
<strong>en</strong>dast tre dollar, och s<strong>en</strong> var jag bakfull och lyckades inte föra något <strong>av</strong> alla dessa s<strong>en</strong>tim<strong>en</strong>tala kulinariska underverk från<br />
Gre<strong>en</strong>point i närhet<strong>en</strong> <strong>av</strong> min mun, och förstörde hela helgstämning<strong>en</strong>, där jag tittade på alla under lugg med mina ögon <strong>av</strong><br />
r<strong>en</strong>aste purpur. M<strong>en</strong> nog var det elektriskt: där fanns flammande hare, och vallmokaka, och fisk a la grecque, och Tilsiter ost,<br />
och pankaka med sylt <strong>av</strong> oid<strong>en</strong>tifierade fruktrester, och judiska sånger, och grönt te light på burk, man kan aldrig nog<br />
överskatta f<strong>en</strong>om<strong>en</strong>et globalisering.<br />
D<strong>en</strong> här stan är sjuk och här kan man uppleva <strong>en</strong> sån öronbedövande <strong>en</strong>samhet, att jag precis som i Pol<strong>en</strong> helt har tappat<br />
lust<strong>en</strong> att prata med någon, m<strong>en</strong> så aktiveras några försvarsmekanismer, terapi g<strong>en</strong>om handling, som om käkarna som stängts<br />
i ett obevakat ögonblick kunde gå i lås. Jag har <strong>en</strong> slags konversationsförgiftning som bara är jämförbar med d<strong>en</strong> som jag<br />
upplevde när jag träffade Dig vid kaffeautomat<strong>en</strong> (och apelsinskal? Är helt såld på dem. Jag tar dem, luktar på dem, ordnar<br />
med bananskal...).<br />
I måndags åkte jag med Agata till <strong>en</strong> hårsalong i Brooklyn, för hon kräver <strong>en</strong> radikal förändrig <strong>av</strong> sitt öde g<strong>en</strong>om <strong>en</strong> radikal<br />
förändring <strong>av</strong> sitt hår, och det sägs att vilja är att kunna, eller att drömmar går i uppfyllelse - tydlig<strong>en</strong> inte alltid.<br />
Hårsalong<strong>en</strong> såg ut som <strong>en</strong> blandning <strong>av</strong> loppis och Olympias belägring, ungefär tio styck<strong>en</strong> missfoster driver omkring bland<br />
högar <strong>av</strong> allehanda lyxigt bråte, ringar i öron<strong>en</strong> som är ca 10 cm i diameter och som sitter mitt i öronsnibb<strong>en</strong> omslutna <strong>av</strong><br />
dess hud. Kanske är det vardagsmat och det är bara jag som är <strong>en</strong> sån där gummiprotes <strong>av</strong> <strong>en</strong> europeiska från Östeuropa, <strong>en</strong><br />
sån som inte har <strong>en</strong> aning om det s<strong>en</strong>aste inom piercing, m<strong>en</strong> d<strong>en</strong> här syn<strong>en</strong> framkallar <strong>en</strong> känsla <strong>av</strong> omedvet<strong>en</strong> tortyr och jag<br />
får lust att skrika: människor, låt bli, värld<strong>en</strong> kommer att bli bättre!<br />
Det fanns också några frissor och alla såg ut som The B52`s doakörer.<br />
Där läste jag alla tidningarna om J.Los tvillingar och beskådade närbilder på mustascher, armhålor och pubeshår skymtande<br />
g<strong>en</strong>om foliebyxor tillhörande perso<strong>ner</strong> vars namn är för mig lika bekanta som Dawid Ozdoba eller Anna Głogowska, och<br />
under tid<strong>en</strong> fixade frisör<strong>en</strong> Agatas hår, traditionellt a la Crystal Carrington träffar Weronika Rosati på Eva Minges visning,<br />
spolar över rikligt med ammoniak och tänder omedelbart på.<br />
Så för att muntra upp oss gick vi s<strong>en</strong> till d<strong>en</strong> där spåkärring<strong>en</strong> som tar emot i ett smutsigt kyffe på Gre<strong>en</strong>points huvudgata, där<br />
hon förmodlig<strong>en</strong> profiterar på utvandrade traumatiserade polacker som inte talar <strong>en</strong>gelska.<br />
Det är <strong>en</strong> modest lit<strong>en</strong> rörelse för spådomar från hand och fåglarnas flykt, eg<strong>en</strong>tlig<strong>en</strong> bara ett skyltfönster med vidhängande<br />
golv på 2 kvadratmeter, spartanskt inredd (två trädgårdsstolar), med <strong>en</strong> stämning <strong>av</strong> <strong>en</strong> oåterkallelig<strong>en</strong> antågande framtid,<br />
vilket upprätthålls <strong>av</strong> <strong>en</strong> omkringstrykande katt som just rullat runt i <strong>en</strong> dygnpöl, några dekorativa askar i hare hare -stil, <strong>en</strong><br />
plansch med chakror kopierat på <strong>en</strong> maskin med 200 dioptri samt oljud från ursinnigt borstande från andra sidan vägg<strong>en</strong>.<br />
Här vad jag fått veta från Jacy, d<strong>en</strong>na demoniska person med osedvanligt smutsiga händer som om hon precis grävt med dem<br />
i jord<strong>en</strong>: jag har inte <strong>av</strong>slutat studierna.<br />
Jag ska sluta ägna mig åt karlar och g<strong>en</strong>ast <strong>av</strong>sluta studierna. Obero<strong>en</strong>de <strong>av</strong> detta kommer jag snart att föda tvillingar. S<strong>en</strong><br />
ytterligare tre barn. Vi fick aldrig någon ordning på hur många barn det skulle bli till slut - än var de 5 än 7, under alla<br />
förhålland<strong>en</strong> allid fler än färre, eller åtminstone aldrig lika många. Om tre år kommer jag att bo i Kanada, jag kommer at ha<br />
miljarder med dollar m<strong>en</strong> jag kommer fortfarande att klä mig likadant och äta samma saker (m<strong>en</strong>ade hon ägg?). Jag kommer<br />
att nå topp<strong>en</strong>. M<strong>en</strong> jag sover dåligt. Spåkärring<strong>en</strong> ser högar med kläder i ett rum, jag ska g<strong>en</strong>ast plocka upp dem.<br />
2
Lic<strong>en</strong>cjobiorca zobowiązany jest do zamieszczania (tam, gdzie jest to możliwe) noty copyright w następującym<br />
brzmi<strong>en</strong>iu: © <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów. Wszystkie teksty były pierwotnie publikowane<br />
w wydawnictwie Lampa i Iskra Boża.<br />
Lic<strong>en</strong>stagar<strong>en</strong> förpliktigar sig att förse manuskriptet (där så är möjligt) med följande <strong>text</strong>:<br />
© <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów.<br />
Texterna har tidigare publicerats <strong>av</strong> förlag<strong>en</strong> Lampa och Iskra Boża.<br />
Varje dag ska jag innan jag talar i telefon ta två tuggor äpple. Om jag ger h<strong>en</strong>ne 100 dollar kommer allt att bli annorlunda och<br />
jag kommer att sluta vara otrevlig mot d<strong>en</strong> där gamla mann<strong>en</strong>, mot vilk<strong>en</strong> jag är otrevlig, och då kommer hon att tända 24<br />
ljus för mig. Hur som helst kommer jag att återvända till h<strong>en</strong>ne och tacka på mina bara knän, "du kommer tillbaka till Jacy,<br />
du kommer att ge Jacy blommor, 30 år i yrket, jag har certifikat från Kaliforni<strong>en</strong>. H<strong>en</strong>nes svarta fanatiska ögon (s<strong>en</strong> sa hon att<br />
hon var rumänska) sköt gnistor till höger och vänster, m<strong>en</strong> de pyrde snarare än gnistrade, lite matt som vore de bättre<br />
begagnade, och man kunde läsa in <strong>en</strong> viss yrkeströtthet <strong>av</strong> typ<strong>en</strong> "hur länge kan man hålla på", <strong>en</strong> trötthet liknande d<strong>en</strong> jag<br />
erfor så starkt på nyårsfirandets femte dag.<br />
Kramar dig hårt och skickar med lite trafiklarm, sir<strong>en</strong>tjut och människorop från Lexington. Hej då! Jag är verklig<strong>en</strong> leds<strong>en</strong><br />
för din skull att Du är så tjock medan jag är så smal. D.<br />
Alltså min kära,<br />
när jag idag drev omkring på gatorna träffade jag plötsligt på Barac Obama som höll på att komma ut ur någon<br />
domstolsbyggnad vid Astor´s Place. Att bara träffa min gamla bekant Barac Obama i <strong>en</strong> så folkrik stad, håll med om att det<br />
tyder på flyt. Jag kom just ut från Starbucks när jag fick syn på folk bakom <strong>av</strong>spärrningarna, så jag tänkte varför inte, jag kan<br />
också ställa mig där, kanske får jag bevittna någon skandal. Så då stod jag där och det kom hela tid<strong>en</strong> mer och mer folk som<br />
frågade mig varför jag stod där, och eftersom jag smygväg<strong>en</strong> fått veta att Barack Obama var på väg ut, delade jag frikostigt<br />
med mig <strong>av</strong> information<strong>en</strong> till alla, med allt ledigare dialekt än från Oklahoma, än från Nordkarolina, och jag började nästan<br />
känna mig som om jag själv var Barack Obama som var på väg ut, påverkad <strong>av</strong> stämning<strong>en</strong> som jag var. Han kom till slut<br />
och fast jag var mycket nära kan jag inte beskriva vad jag såg för g<strong>en</strong>ast skymdes han <strong>av</strong> <strong>en</strong> tät vägg <strong>av</strong> mobiltelefo<strong>ner</strong> och<br />
kameror. Undrar vad det är för ett perverst nöje att vara <strong>en</strong> <strong>av</strong> 200 ägare till exakt samma skakiga ljudlösa film med 20<br />
pixlar? M<strong>en</strong> för ett ögonblick kände jag mig som <strong>en</strong> rättmätig organisk del <strong>av</strong> det amerikanska folkets kollektiva spasmer och<br />
andnöd, och jag kände att Barack vinkar till mig, och medan jag applåderade och skrek "Barack" kände jag att min röst som<br />
jag inte har tillhörde bara honom. Efter allt det här kan jag bara säga detta: Barack Obama finns.<br />
30 mars<br />
Idag ska jag på De Monos koncert i Gre<strong>en</strong>point. Medan jag idag åt <strong>en</strong> väldig turkisk ostkaka innehållande ett kilo socker, ett<br />
kilo smör, ett kilo ister, som jag sedan sköljde ned med <strong>en</strong> cigarrett <strong>av</strong> märket Dunhill, tänkte jag - nu kommer jag att bli<br />
lycklig och bestraffar mig gör jag när jag kommer hem. Howard köpte idag <strong>en</strong> ny bil och vi åkte omkring på stan till to<strong>ner</strong> <strong>av</strong><br />
Janis Joplin. Utsikterna för <strong>en</strong> lördag - man gör ing<strong>en</strong>ting utom att hela dan driva omkring på olika gallerier, kaféer och<br />
liknande, man dricker kaffe, te, man äter godis, och värld<strong>en</strong>s fasor liknar mest snön från fjolårets snöfria vinter.<br />
Var och såg <strong>en</strong> emin<strong>en</strong>t utställning <strong>av</strong> Rosalinde Solomon - hon hade varit gift med någon skitgrym diplomat i Vita huset,<br />
och <strong>en</strong> dag g<strong>av</strong> hon fan i allt - nu är hon <strong>en</strong> gammal kvinna med svarta tänder - hon fotar sin eg<strong>en</strong> nakna hängiga kropp tejpad<br />
med häftplåster, geriatriska nakna självporträtt i bara Adidasskor ute i snön eller på <strong>en</strong> soptipp, och hon filmar sina<br />
smackande skrumpna läppar. Ett slags kosmos, d<strong>en</strong> egna kropp<strong>en</strong> på soptipp<strong>en</strong>.<br />
Förrest<strong>en</strong>, när vi ändå var i Chelsea gick vi för att se Rött och vitt <strong>av</strong> Piotr Uklanski: Och det gör ett helt häpnadsväckande<br />
intryck här - d<strong>en</strong> polska nationaldesign<strong>en</strong> i konc<strong>en</strong>trat. Alla dessa ting som trådslit<strong>en</strong> röd velour ihop med vita bokstäver <strong>av</strong><br />
cellplast eller kartong (hopsatt med hjälp <strong>av</strong> nålar), julkrubbor <strong>av</strong> aluminiumfolie efter godispapper, d<strong>en</strong> socialistiska<br />
estetik<strong>en</strong>s allehanda pärlor <strong>av</strong> samma typ, allt taget ur sitt sammanhang och inlemmat i gallerikon<strong>text</strong>. På slutet gick jag in i<br />
ett rum där några amerika<strong>ner</strong> beskådade <strong>en</strong> <strong>en</strong>orm polsk flagga, och <strong>av</strong> deras bekymrade och i djup konc<strong>en</strong>tration försjunkna<br />
mi<strong>ner</strong> kunde man utläsa febrilt ansträngda försök till övertolkning <strong>av</strong> mötet mellan så sinsemellan kontrasterande färger som<br />
vitt och rött: vad m<strong>en</strong>ade d<strong>en</strong>ne subversive konstnär, är det <strong>en</strong> parafras på röda korset, <strong>en</strong> ironisk komm<strong>en</strong>tar till Indonesi<strong>en</strong>s<br />
nationsfärger?<br />
Då så, nu drar jag på De Mono.<br />
dox<br />
3
Lic<strong>en</strong>cjobiorca zobowiązany jest do zamieszczania (tam, gdzie jest to możliwe) noty copyright w następującym<br />
brzmi<strong>en</strong>iu: © <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów. Wszystkie teksty były pierwotnie publikowane<br />
w wydawnictwie Lampa i Iskra Boża.<br />
Lic<strong>en</strong>stagar<strong>en</strong> förpliktigar sig att förse manuskriptet (där så är möjligt) med följande <strong>text</strong>:<br />
© <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów.<br />
Texterna har tidigare publicerats <strong>av</strong> förlag<strong>en</strong> Lampa och Iskra Boża.<br />
5 april<br />
Kära Bibi,<br />
Det var ett misstag, <strong>en</strong> <strong>av</strong> mina sorgligaste erfar<strong>en</strong>heter ever vad gäller mitt eget ursprung. Vi hade varit helt <strong>ner</strong>e, m<strong>en</strong> än<br />
idag råkar vi ibland – som <strong>en</strong> ofrivillig rapning - kläcka ur oss ord som "liksom fartyg i himl<strong>en</strong>" eller "jag ville röra vid din<br />
kropp", och s<strong>en</strong> <strong>en</strong> kall blick från de närvarande som omedelbart hejdar honom från att fortsätta obekymrat. De Mono var<br />
fantastiska, massor <strong>av</strong> underbara stunder, första paret tunna strumpbyxor.<br />
M<strong>en</strong> när de började hamra på cembalon Stawka większa niż życie och Góralu czy ci nie żal, hade hänförels<strong>en</strong> så att säga<br />
lämnat oss åt vårt eget öde. Jag vaknade mycket leds<strong>en</strong> och tänkte på hur <strong>en</strong> dålig pjäs kan förändra mottagar<strong>en</strong>s<br />
psykologiska reaktion på <strong>en</strong> verklig olycka.<br />
Jag vet inte vad det är för krafter som fört mig hit, m<strong>en</strong> var det ett omedvetet behov <strong>av</strong> elchocker kan jag i alla fall inte klaga.<br />
Vad är det för ett ställe, ett ställe för perso<strong>ner</strong> med lätt schizoida t<strong>en</strong>d<strong>en</strong>ser vars släktingar lurpassar på deras arv. De kommer<br />
med buss, stiger <strong>av</strong> vid Time Square, och med ännu blinkande neonljus på näthinnan körs de direkt till sjukhus där de<br />
frivilligt skriver på sin eg<strong>en</strong> omyndigförklaring.<br />
7 april 2008<br />
Håller vi inte på med att vidga slagfältet, är vi inte två fattiga polskor som talar <strong>en</strong>gelska? Idag mår jag inte lika bra som<br />
vanligt, ska jag vara ärlig så vaknade jag med tank<strong>en</strong> på att dra något gammalt över mig. Är bakis ig<strong>en</strong>, och min personlighet<br />
håller ihop som ett sprucket krus.<br />
New York vistels<strong>en</strong>s psykopatologi:<br />
– Hudfläckar, utslag, hål i hud<strong>en</strong> (första dan). Det är varmvatt<strong>en</strong> i båda kranarna, och när man hällt upp det i glaset är det vitt<br />
och brusar <strong>en</strong> längre stund. Och det sägs att man ska dricka det och att det smakar utsökt. Jag utgår ifrån att vattnet måste<br />
hjälpa mot karies.<br />
– Det <strong>en</strong>da felet är skabb<br />
– Tilltagande humörväxlingar<br />
– Alkoholism, oro<br />
– Lust<strong>en</strong> att riva sitt hår manuellt<br />
– Hallucinatio<strong>ner</strong>. Aggression. Självmordstankar omedelbart åtföljda <strong>av</strong> euforiska anfall och överdrivna utspel.<br />
Kort referat från gårdagskväll<strong>en</strong>. CUNA fyller fem. Medelålder "goddag, jag är 98 år". Klädkod: krysantemum, syre<strong>ner</strong>,<br />
pistasch, tårta, julgranspynt. Jag själv i <strong>en</strong> skitig träningsoverall. Och för att kväva d<strong>en</strong> förkrossande känslan <strong>av</strong> brist på<br />
över<strong>en</strong>sstämmelse mellan min klädkod och omgivning<strong>en</strong>s, bosätter jag mig nära bar<strong>en</strong>. Plötsligt, sedan <strong>en</strong> hel hop kända<br />
geriatriker <strong>av</strong>slutat sina framträdand<strong>en</strong>, intas sc<strong>en</strong><strong>en</strong> <strong>av</strong> ett osannolikt par. En ca två och <strong>en</strong> halv lång man med ett ansikte<br />
"jag har precis kommit ut efter 60 år i fängelset för våldtäkt och mord, mitt ansikte som <strong>av</strong> <strong>en</strong> händelse brunnit upp märks <strong>av</strong><br />
några obetydliga ärr" och börjar spela piano. Han ackompanjeras <strong>av</strong> <strong>en</strong> näktergal med <strong>en</strong> flätkorgliknande frisyr, <strong>en</strong> inte<br />
alldeles nyutsprung<strong>en</strong> ros i sina bästa kilon iklädd <strong>en</strong> elektrifierad klänning, som inte skulle föraktas <strong>av</strong> Alexis Colby vid<br />
firandet <strong>av</strong> 10-års jubileum <strong>av</strong> oljerigg<strong>en</strong> i D<strong>en</strong>ver. Hon snubblar inte <strong>en</strong> eller <strong>en</strong>s två gånger över sladd<strong>en</strong> när hon lämnar<br />
sc<strong>en</strong><strong>en</strong> för att krama alla hundraåriga mäns händer, vilket <strong>en</strong>dast försätter dem i ett tillstånd <strong>av</strong> livligare halvdvala.<br />
För eg<strong>en</strong> del tömmer jag i rask takt campari efter campari eftersom omständigheterna är sådana att man lätt förlorar förmågan<br />
till rationellt tänkande. Äntlig<strong>en</strong> är det slut på framträdand<strong>en</strong>a och nu börjar mottagning<strong>en</strong>. Så jag minglar ibland sällskap<strong>en</strong>,<br />
liksom under hypnos trycker jag folks händer utan att göra åtskillnad på kineser eller svarta, och upprepar how nice, how<br />
nice, och då och då hedrar jag kön till all värld<strong>en</strong>s drinkar med min närvaro, när <strong>en</strong> äldre herre som ser ut som bara <strong>en</strong> äldre<br />
4
Lic<strong>en</strong>cjobiorca zobowiązany jest do zamieszczania (tam, gdzie jest to możliwe) noty copyright w następującym<br />
brzmi<strong>en</strong>iu: © <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów. Wszystkie teksty były pierwotnie publikowane<br />
w wydawnictwie Lampa i Iskra Boża.<br />
Lic<strong>en</strong>stagar<strong>en</strong> förpliktigar sig att förse manuskriptet (där så är möjligt) med följande <strong>text</strong>:<br />
© <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów.<br />
Texterna har tidigare publicerats <strong>av</strong> förlag<strong>en</strong> Lampa och Iskra Boża.<br />
rik herre i Amerika kan se ut, nämlig<strong>en</strong> ädel grånad i håret, välskur<strong>en</strong> kostym, tandlukt och pr<strong>en</strong>umeration på "Din<br />
Plastkirurgi", jag har sett honom tidigare med d<strong>en</strong> där sångerskan som hängde honom runt hals<strong>en</strong>, och som man för rons skull<br />
skulle kunna kalla för vacker, m<strong>en</strong> varför skulle man göra det. Så han för h<strong>en</strong>ne fram till mig och säger: jag satt bredvid d<strong>en</strong><br />
här flickan - hon var i trans när du sjöng, så knuffar han h<strong>en</strong>ne i mina armar och tr<strong>av</strong>ar iväg som <strong>en</strong> gris i riktning mot<br />
kvinnor med <strong>en</strong> skönhet lika stor m<strong>en</strong> inte fullt så mog<strong>en</strong>. Plötsligt dyker från ing<strong>en</strong>stans d<strong>en</strong> där pianist<strong>en</strong> upp och hans<br />
ansikte säger goddag, jag mäter 270 c<strong>en</strong>timeter, väger 240 kilo och det står jag för, och de här oans<strong>en</strong>liga ärr<strong>en</strong> omfattande<br />
100 % <strong>av</strong> mitt ansikte ger mig <strong>en</strong>dast <strong>en</strong> touche <strong>av</strong> extra charm". Jag tittar upp och bekräftar förstås att framträdandet försatt<br />
mig i trans, för det var liksom <strong>en</strong> variant <strong>av</strong> sanning<strong>en</strong>. Kvinnan mönstrade snabbt hela mig och min skitiga overall,<br />
inordnade mig på goda grunder bland folk utan större inflytande, frågade varifrån jag kom, berättade varifrån hon kom<br />
(Oklahoma), frågade om jag visste var det låg, jag svarade nej, och då ovillig att utsätta sig för d<strong>en</strong> fortsatta konversation<strong>en</strong>s<br />
vedermödor bad hon om ursäkt och <strong>av</strong>lägsnade sig i riktning mot matservering<strong>en</strong>. Själv hamnade jag i pianist<strong>en</strong>s våld som på<br />
polska kunde säga "du kan vara stölt över dig själv" och gjorde upprepade försök att inte dölja det.<br />
M<strong>en</strong> det är inte slut med det.<br />
Plötsligt omringades jag <strong>av</strong> alla dessa människor som just då lyckats framkalla de int<strong>en</strong>sivaste le<strong>en</strong>d<strong>en</strong>a i stark kontrast till<br />
deras tidigare sömnliknande mimik, och lät sig fotograferas med mig utan någon som helst medverkan från min eg<strong>en</strong> vilja,<br />
varefter de <strong>av</strong>lägsnade sig.<br />
Än med hjälp <strong>av</strong> olika mänskliga individers omväxlande förflyttningar, än slumpmässigt virvlade jag sedan runt g<strong>en</strong>om<br />
bankettsal<strong>en</strong>s rymd och begagnade mig allt oftare <strong>av</strong> <strong>en</strong>gelska språket, med vars hjälp jag tog upp d<strong>en</strong> polska id<strong>en</strong>titet<strong>en</strong>s<br />
problematik varunder jag inte sparade på ordet IDENTITY, som i likhet med lik som flyter upp på vår<strong>en</strong>, dök upp ur mina<br />
minn<strong>en</strong>s djupa skräpförråd, inom kort hörde jag mig tala om d<strong>en</strong> tyska id<strong>en</strong>titet<strong>en</strong>, om Filmskolan i Lodz, jag tog också ett<br />
grepp om New York och min beundran för stad<strong>en</strong>s olika fördelar, vädrets fördelar, värld<strong>en</strong>s och livets fördelar, åtminstone<br />
dess eg<strong>en</strong>heter, och s<strong>en</strong> leddes jag ut <strong>av</strong> Agata, fortfarande villig att konversera, att festa, att göra allt, med <strong>en</strong> iver som man<br />
r<strong>en</strong>t <strong>av</strong> skulle kunna kalla hysterisk.<br />
Så redan vid tiotid<strong>en</strong> dansade jag på bordet i bar<strong>en</strong> Hogs and Heff<strong>ner</strong> där jag hamnade sedan jag handgriplig<strong>en</strong> hjälpts upp <strong>av</strong><br />
d<strong>en</strong> kvinnliga bart<strong>en</strong>dern i bara behå, ca nitton år, och vars oskyldiga ansikte stämde <strong>en</strong>ligt mitt förm<strong>en</strong>ade dåligt överr<strong>en</strong>s<br />
med h<strong>en</strong>nes bryska sätt och böjelse för våldsanvändning, h<strong>en</strong>nes basröst och det faktum att hon varje jämn timme hoppade<br />
upp på bardisk<strong>en</strong> och började steppa simultant med <strong>en</strong> annan lika lättklädd kvinnlig bart<strong>en</strong>der. Titt som tätt valde hon på<br />
måfå något nytt offer i publik<strong>en</strong>, dämpade musik<strong>en</strong> och sa g<strong>en</strong>om megafon: Hallå där kompis, blev du upphetsad nu, hetsa<br />
inte upp dig! Och på så sätt fick hon person<strong>en</strong> känna sig osäker och nedstämd och därmed lyckades dra <strong>ner</strong> stämning<strong>en</strong> i<br />
bar<strong>en</strong> som blev alltmer spänd och "var på din vakt", så det är inget konstigt att vi dansade på bardisk<strong>en</strong> livligt påhejade att ta<br />
<strong>av</strong> oss kläderna, m<strong>en</strong> i mitt fall utan resultat. Där fanns också <strong>en</strong> 90-årig farbror i cowboykläder som steppade bland träspån<br />
till motorcykelmusik, m<strong>en</strong> med ålderns rätt värdigt och tämlig<strong>en</strong> långsamt äv<strong>en</strong> om rytmiskt omtvistat. Tilläggas bör att det<br />
ovanför bar<strong>en</strong> hängde något som jag i brist på annat bara kan kalla för <strong>en</strong> hög <strong>av</strong> bysthållare <strong>av</strong> olika färger, storlekar och<br />
grader <strong>av</strong> smuts, som liknade väldiga hängande mångfärgade spyor, och att uppmuntrad <strong>av</strong> ing<strong>en</strong> började <strong>en</strong> sorgs<strong>en</strong> och<br />
degig korean tafsa på mig, håll med om att det är inget konstigt med att jag inte intog d<strong>en</strong> kompromisslösa hållning<strong>en</strong> som<br />
går ut på att hälla drinkar över vederbörande, utan d<strong>en</strong> r<strong>en</strong>t motsatta.<br />
I nästa <strong>av</strong>snitt:<br />
– perso<strong>ner</strong> som tidigare talade sig varmt för att sluta röka tigger cigaretter på fyllan<br />
– fortsatt dans på bordet<br />
– minifotboll med dumma kukskallar<br />
– träff med Gw<strong>en</strong> Stefani<br />
– det omöjliga i att tro att det är sant<br />
– besök i frimurarloge<br />
5
Lic<strong>en</strong>cjobiorca zobowiązany jest do zamieszczania (tam, gdzie jest to możliwe) noty copyright w następującym<br />
brzmi<strong>en</strong>iu: © <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów. Wszystkie teksty były pierwotnie publikowane<br />
w wydawnictwie Lampa i Iskra Boża.<br />
Lic<strong>en</strong>stagar<strong>en</strong> förpliktigar sig att förse manuskriptet (där så är möjligt) med följande <strong>text</strong>:<br />
© <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów.<br />
Texterna har tidigare publicerats <strong>av</strong> förlag<strong>en</strong> Lampa och Iskra Boża.<br />
10 april<br />
Besök i frimurarloge.<br />
Vi beg<strong>av</strong> oss till frimurarloge. Morgon<strong>en</strong> var grön och kylig. Från Hudsonflod<strong>en</strong> förde vind<strong>en</strong> ett gråaktigt töck<strong>en</strong>. Vi<br />
guidades runt <strong>av</strong> <strong>en</strong> kortväxt, g<strong>en</strong>omgod hundraårig darrande farbror Anton med pseudonym Hypnotisör<strong>en</strong>. Han talade <strong>en</strong><br />
konstig blandning <strong>av</strong> <strong>en</strong>gelska, polska (som han hade lärt sig i Australi<strong>en</strong>) och tjeckiska, varvid han nogsamt undvek att<br />
ändra tonläge, vilket g<strong>en</strong>ast g<strong>av</strong> honom ledande ställning i d<strong>en</strong> plötsligt inofficiellt utropade tävling<strong>en</strong> på temat: "att bota<br />
sömnlöshet utan piller". Vad frimurarlog<strong>en</strong> beträffar har jag inget att säga. Frimurarna finns!<br />
Frimurarlog<strong>en</strong>s byggnad med sin komplicerade konstruktion och efemära arkitektur påmin<strong>ner</strong> mig om böcker <strong>av</strong> d<strong>en</strong> där<br />
kända tjeckiska författar<strong>en</strong> vars förnamn börjar på F, efternamn på K, kommer inte på vad han hette just nu. Undrar just om<br />
inte d<strong>en</strong> där gamle Anton som försatte oss i trans g<strong>en</strong>om att hypnotisera oss med sina grumliga utläggningar, medan han<br />
ledde oss från våning till våning, g<strong>en</strong>om ständigt nya dörrar som öppnades mot ständigt nya korridorer som ledde till<br />
ytterligare korridorer och i vars ände till slut fanns förmak till salarna och så vidare, om inte han hade något eg<strong>en</strong>intresse i det<br />
hela.<br />
Där fanns <strong>en</strong> mängd salar, var och <strong>en</strong> målad i olika ränder och andra kulörta extr<strong>av</strong>aganser, och ing<strong>en</strong> vet varför och till<br />
vilk<strong>en</strong> nytta. Överallt stod läderfåtöljer, tro<strong>ner</strong>, kandelabrar; krimskrams, och det var svårt att inte komma att tänka på<br />
oskulder, spädbarn, kattbränning.<br />
Efter <strong>en</strong> kort stund anslöt sig ett äldre franskt mycket <strong>en</strong>gagerat par som inte talade <strong>en</strong>gelska. Han kunde säga "yes" och<br />
"but". M<strong>en</strong> vad har man inte kroppsspråket och allehanda oartikulerade ljud till om inte för att uttrycka de mest basala<br />
känslorna sådana som upphetsning, sysslolöshet, vad göra med sin tid, och det faktum att man äger digitalkamera.<br />
Ständigt dök det städerskor upp ur alla vrår och då sa Anton: what about the week<strong>en</strong>d, ha? Was it exiting, ha? Something<br />
exciting happ<strong>en</strong>ed, am I right? But it was not <strong>en</strong>ough, am I right Nancy yeah? Han hoppade aldrig över någon <strong>av</strong> m<strong>en</strong>ingarna<br />
och sa dem alltid i samma ordningsföljd. Till slut kramades vi alla adjö och efter <strong>en</strong> konversation med fransmänn<strong>en</strong> som var<br />
varade just så länge som deras <strong>en</strong>gelska kunskaper <strong>av</strong> ord<strong>en</strong> "yes" och "but" tillät, gick vi vidare till Hudsonflod<strong>en</strong> för att<br />
andas frisk luft, för de där frimurarna hade gjort slut på oss.<br />
Mötet med Gw<strong>en</strong> Stefani<br />
Igår var vi på väg från d<strong>en</strong> där bar<strong>en</strong>. Jag minns det bara vagt efter att ha druckit <strong>en</strong> liter campari och sjutton öl, kvalitén på<br />
min observationsförmåga var typ VHS. M<strong>en</strong> jag minns att det fanns någon matta, klubb, belysning som i tev<strong>en</strong>yheterna när<br />
de ska visa Madonna som stiger ur <strong>en</strong> bil, och så kommer Gw<strong>en</strong> Stefani, och vi bara gastar GWEN STEFANI! GWEN<br />
STEFANI!<br />
Ing<strong>en</strong> kommer att erkänna att h<strong>en</strong>nes reella exist<strong>en</strong>s var ett slag för oss. Vi går liksom samma dag, samma klockslag på<br />
samma trottoar<strong>av</strong>snitt. M<strong>en</strong> du vet hur det är, det är som det är med Gw<strong>en</strong>, vad ska jag säga. Hon hade bråttom. M<strong>en</strong> <strong>en</strong> sak<br />
är säker: hon finns.<br />
S<strong>en</strong> blev de värvade som motståndarlag i minifotboll <strong>av</strong> någon g<strong>en</strong>omblöt, omtöcknad typ som raglade runt bland koreanskor<br />
som tycktes föröka sig i smyg med varandra i realtid. Jag kände mig beklämd för jag har aldrig kunnat spela det, och jag tror<br />
att jag trots upprepade försök aldrig nånsin lyckats få spelar<strong>en</strong> att röra vid boll<strong>en</strong>. Så där står jag utanför och tänker det värsta<br />
om mig själv och får lust att gå till toalett<strong>en</strong> och med fällkniv<strong>en</strong> karva ut "kuk". D<strong>en</strong> där mes<strong>en</strong> skrålar glatt, bjuder, matar på<br />
med nya mynt, häller över, fyller på, lovar att vi snart ska röka <strong>en</strong> joint, förlorar i samma stund, rullar ut, rullar in, jäktar, <strong>en</strong><br />
koreanska går på mugg<strong>en</strong>, <strong>en</strong> annan går ut, <strong>en</strong> tredje letar efter näsduk i sin väska och plötsligt finns ing<strong>en</strong> kvar, och där står<br />
vi mitt i d<strong>en</strong>na ocean <strong>av</strong> tomrum och ledig tid.<br />
R<strong>en</strong>t allmänt vaknade jag med känslan <strong>av</strong> att alla är onda och att amerika<strong>ner</strong> är kukhuvud<strong>en</strong>. Alla var så otrevliga igår kväll,<br />
ing<strong>en</strong> log, och var<strong>en</strong>da typ stirrade på dig med <strong>en</strong> blick som sa "ok då, du får väl suga <strong>av</strong> mig om du absolut måste, jag kan<br />
inte göra så mycket åt det", och <strong>en</strong> <strong>av</strong> dem som g<strong>av</strong> mig eld för jag tog <strong>en</strong> röka: vårt samtal:<br />
– Varifrån kommer du?<br />
6
Lic<strong>en</strong>cjobiorca zobowiązany jest do zamieszczania (tam, gdzie jest to możliwe) noty copyright w następującym<br />
brzmi<strong>en</strong>iu: © <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów. Wszystkie teksty były pierwotnie publikowane<br />
w wydawnictwie Lampa i Iskra Boża.<br />
Lic<strong>en</strong>stagar<strong>en</strong> förpliktigar sig att förse manuskriptet (där så är möjligt) med följande <strong>text</strong>:<br />
© <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów.<br />
Texterna har tidigare publicerats <strong>av</strong> förlag<strong>en</strong> Lampa och Iskra Boża.<br />
– Från Pol<strong>en</strong>.<br />
– Är du polska?<br />
– Ja.<br />
– Jag är också polack (säger han med ett ansiktsuttryck som utstrålar samma värme och sympati för hela värld<strong>en</strong> som<br />
kassörskan från Lidl som just gått på sitt nattskift.). Jag heter Lukowski. Min farfar var polack.<br />
– Oj! Va intressant!<br />
– Ja.<br />
– Vet du vem han var, varför han kom hit?<br />
– Nej.<br />
– Får du inte lust att åka till Pol<strong>en</strong> och söka dina rötter?<br />
– Nej, varför det? Hej då.<br />
Nu slutar jag för om jag jämt ska berätta allt för dig kommer jag inte att hinna vara med om någonting och kanske slutar med<br />
kulturell hänvisning till Borges kartor o. dyl.<br />
11 april<br />
Det är schizofr<strong>en</strong>t det hela, jag vet inte vad jag ska göra, leva eller skriva om livet. Inte nog med att d<strong>en</strong> här jämmerdal<strong>en</strong>s<br />
strömlinjeformade tidskonstruktion inte tillåter att man för<strong>en</strong>ar dessa två hobbyn, d<strong>en</strong> utesluter helt möjlighet<strong>en</strong> till <strong>en</strong> sådan<br />
för<strong>en</strong>ing. Det handlar helt <strong>en</strong>kelt om anala komplex som hos andra barn manifesterar sig i att de tar tus<strong>en</strong>tals bilder med vilka<br />
de sedan terroriserar sina med hjälp <strong>av</strong> razzior värvade offer, i mitt fall i ett tvångsmässigt beskrivande <strong>av</strong> allt jag ser som jag<br />
sedan terroriserar Dig med. Jag kar köpt mig tygstövlar i himmelskt blå kulör. Jag vadar i dem bland sopor, muggar,<br />
fuktfläckar och nedtrampade blommor, NYC ghosts and flowers, har härmed anammat d<strong>en</strong> rådande stil<strong>en</strong> <strong>av</strong> off<strong>en</strong>siv<br />
gatuklädsel "ju sämre desto bättre" och "d<strong>en</strong> blinde leder d<strong>en</strong> halte".<br />
Igår åkte vi till Brighton Beach. Berlin 1986, helt klart. Hyreshus, tomhet, mark i träda, ett övergivet nöjesfält,<br />
taggtrådsstängsel, stängda korvkiosker och ocean<strong>en</strong>. Ett landskap som efter uranbrytning, noll människor, bara två svarta<br />
med transistorradio som ut i det tomma intet sjunger låtar <strong>av</strong> Bob Marley, medan de etablerar livlig kontakt med publik<strong>en</strong>,<br />
och brist<strong>en</strong> på naturlighet är i d<strong>en</strong> mån slå<strong>en</strong>de som att d<strong>en</strong> sistnämnda förmodlig<strong>en</strong> inte finns. I brist på andra<br />
omständigheter beger vi oss till närmaste off<strong>en</strong>tliga toalett och vecklar ut våra saker på skötbordet. Inom kort dyker <strong>en</strong><br />
hemlös människospillra upp som i något sista uttryck <strong>av</strong> desperation försöker ge sk<strong>en</strong> <strong>av</strong> att kunna hålla ihop sitt<br />
sönderfallande lekam<strong>en</strong>, och ställer till med ett jädrans rabalder, allt medan har klunkar i sig öl ur <strong>en</strong> medh<strong>av</strong>d ölburk, allt för<br />
att mitt sällskap vågade sig in på damtoalett<strong>en</strong>, något som <strong>en</strong>ligt d<strong>en</strong> rådande moralkod<strong>en</strong> måste räknas till de gem<strong>en</strong>aste <strong>av</strong><br />
brott, värre än att döda än katt (<strong>av</strong> d<strong>en</strong> uppskruvade tonhöjd<strong>en</strong> att döma). Här kän<strong>ner</strong> sig äv<strong>en</strong> de hemlösa ansvariga för<br />
samhällets välstånd. I metron <strong>en</strong>orma plakat: "förra året såg <strong>en</strong> halv miljon New Yorkbor något och förde det vidare" - och ett<br />
telefonnummer som du ska ringa när du sett något strul. För oss polacker är d<strong>en</strong> här upp<strong>en</strong>bara uppmuntran till angiveri<br />
upprörande!!<br />
12 april<br />
På <strong>en</strong> mottagning träffade jag Tomas V<strong>en</strong>clova, m<strong>en</strong> du vet hur det är med honom, han är som han är, vad mer kan jag säga.<br />
En sak är säker: han finns, m<strong>en</strong> innan jag hann ori<strong>en</strong>tera mig i riktningarna öster och väster och uttala "så det är d<strong>en</strong><br />
berömde...", var han borta.<br />
I övrigt allt som vanligt, farväl till maria. Jag minns inte längre vad som förde oss till Gre<strong>en</strong>point, m<strong>en</strong> jag vill påstå att d<strong>en</strong><br />
här stadsdel<strong>en</strong> utstrålar noggrant kalkylerade vibratio<strong>ner</strong>, som drar med dig från alla andra roligare, bättre och vackrare<br />
platser, och vars överlägs<strong>en</strong>het är så förkrossande att allt, helt <strong>en</strong>kelt allt är bättre än Gre<strong>en</strong>point, m<strong>en</strong> det är som om <strong>en</strong> tunn<br />
7
Lic<strong>en</strong>cjobiorca zobowiązany jest do zamieszczania (tam, gdzie jest to możliwe) noty copyright w następującym<br />
brzmi<strong>en</strong>iu: © <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów. Wszystkie teksty były pierwotnie publikowane<br />
w wydawnictwie Lampa i Iskra Boża.<br />
Lic<strong>en</strong>stagar<strong>en</strong> förpliktigar sig att förse manuskriptet (där så är möjligt) med följande <strong>text</strong>:<br />
© <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów.<br />
Texterna har tidigare publicerats <strong>av</strong> förlag<strong>en</strong> Lampa och Iskra Boża.<br />
tråd <strong>av</strong> ditt ostämda polska hjärta släpar dig ombord på d<strong>en</strong> olycksaliga linj<strong>en</strong> "L", och som i trans stiger du <strong>av</strong> i Bedford,<br />
sedan går du sk<strong>en</strong>bart mållöst ”jag ska bara se mig runt lite", och ändå vaknar du alltid utanför "Charkuterier Zbigniew",<br />
"Polsk marknad", "Utrikes paket", "Allt för 99c", efter <strong>en</strong> stund tänker du att det vore inte så dumt med <strong>en</strong> gurka, s<strong>en</strong> landar<br />
du på restaurang<strong>en</strong> Lomzynianka, där du blir beskådad <strong>av</strong> uppstoppade hjortar som tittar på dig med <strong>en</strong> vis och samtidigt<br />
ömsint ebonitblick från lokal<strong>en</strong>s väggar, du hör sorlet från färgskimrande vatt<strong>en</strong>fall, samtidigt som vilda band <strong>av</strong> flerfärgat<br />
kräppapper (i sanning eklektisk dekorationskonst a la Balkan) trillar <strong>ner</strong> i din anrättning bestå<strong>en</strong>de <strong>av</strong> köttfärslimpa i<br />
persiljesås (min f<strong>av</strong>orit, 6 USD). Du lever livet, du går till indiern och köper öl EB, du investerar i torra mandari<strong>ner</strong> (3/1<br />
USD), du har uppnått höjd<strong>en</strong> <strong>av</strong> lycka, slutlig<strong>en</strong> sätter du dig med ditt öl inslaget i tidningspapper på kaj<strong>en</strong> i d<strong>en</strong> mörka och<br />
molniga h<strong>av</strong>svik<strong>en</strong>, tänker att du aldrig tidigare känt dig så lycklig medan du sitter där och lyssnar på fjärran muller från<br />
lufthammare och tittar på Manhattans skyskrapor som drunknar i d<strong>en</strong> <strong>av</strong> allt oljud glasartade luft<strong>en</strong>. Så kommer de, vark<strong>en</strong><br />
snabbt eller särskilt sakta, polis<strong>en</strong>, tar ditt pass, med tatuerade händer skriver de <strong>ner</strong> dina uppgifter, lyssnar inte på dina<br />
förklaringar, hotar dig med fängelse, så där dramatiskt som i polisfilmer som tidigare tycktes dig misstänkt övertydliga och<br />
kraftigt överdrivna, och de säger att två polska barn fiskats upp här förra veckan (boath of them dead), de får dig att känna dig<br />
skyldig, och till slut tycker du att d<strong>en</strong> här bot<strong>en</strong> du fått är d<strong>en</strong> vackraste pappersbit<strong>en</strong> som du någonsin fått <strong>av</strong> någon i gåva!<br />
Så du dricker vidare, driver omkring i Brooklyn mitt i d<strong>en</strong> fredagsupphetsade folkmassan, snubblar, går in på första bästa<br />
metro och låter dess spända artärer kasta <strong>av</strong> dig på mest oväntade ställ<strong>en</strong>, på morgon<strong>en</strong> visar det sig att du dessutom dansat<br />
soul på svartas nattklubbar, och druckit från övergivna drinkglas eftersom smittsamma sjukdomar inte var farliga när allt kom<br />
omkring.<br />
Till slut hamnade vi på <strong>en</strong> tom bar med sadomasochistiska servitriser där det luktade surt <strong>av</strong> någon sort dödsstank.<br />
Bart<strong>en</strong>dern vinglade i berusat upplösningstillstånd bakom bardisk<strong>en</strong> och försökte använda sina kvarvarande hjärnvindlingar<br />
för att snurra hoppring på bardisk<strong>en</strong>.<br />
H<strong>en</strong>nes huvud, bål och b<strong>en</strong> var som om de skruvats loss från någon mager person och satts ihop med <strong>en</strong> tatuerad jätteröv i<br />
mitt<strong>en</strong> och som hölls ihop <strong>en</strong>dast tack vare åtsittande latexbyxor. Trots ihärdiga försök kan hon inte få upp ögon<strong>en</strong>, hon<br />
sträcker sig mot sin sadistiska mikrofon, dämpar musik<strong>en</strong> och tiger <strong>en</strong> längre stund för att plötsligt triumferande ge ifrån sig<br />
<strong>en</strong> rapning eller säga något kraftfullt och samtidigt lätt uttalat typ SEX. H<strong>en</strong>nes fluffiga tatueringar på händerna visar sig så<br />
småningom likna långa handskar som sakta hasar <strong>ner</strong>, hänger och fjällar, något som ytterligare förstärker iakttagar<strong>en</strong> i<br />
övertygels<strong>en</strong> om att vara vittne till förfallets absoluta ess<strong>en</strong>s i konc<strong>en</strong>trat. Hon försöker tala med oss m<strong>en</strong> uppvisar vissa<br />
uttalssvårigheter som kännetecknar folk som talar i sömn<strong>en</strong>. Från tid till annan kommer hon plötsligt på <strong>en</strong> desperat idé att<br />
försvara sin heder så som varande nykter: hon kliver upp på bardisk<strong>en</strong>, stjälper <strong>ner</strong> flaskorna, slår omkull glas<strong>en</strong>, torkar,<br />
kryper, ramlar <strong>ner</strong>, slår omkull stolar och sprider kaos <strong>av</strong> världsklass, vilket inte tillhör det mest självklara i d<strong>en</strong> tomt gapande<br />
lokal<strong>en</strong>.<br />
Samtidigt bryter det ut bråk med typ tjugo itali<strong>en</strong>ska hallickar som väller in och beställer <strong>en</strong> korona, hon kramar deras feta<br />
dubbelhakor, sedan går de ut, in kommer livvakt<strong>en</strong> och tar h<strong>en</strong>ne åt sidan, hon börjar böla, s<strong>en</strong> går hon iväg någonstans och<br />
kommer tillbaka blöt och kanske ännu fullare än innan, i h<strong>en</strong>nes ansikte ständigt d<strong>en</strong>na förvånade min som hos ett barn som<br />
just fått ett slag i skall<strong>en</strong> med <strong>en</strong> pingisracket.<br />
Endast d<strong>en</strong> skandalöst kraftiga baksmällan morgon<strong>en</strong> därpå bevisar att jag inte hade drömt ihop det hela. En sak är säker:<br />
New York finns.<br />
17 april<br />
Redan i Pol<strong>en</strong>. 40 miljo<strong>ner</strong> polacker kan inte haft fel. Resan gick väldigt fort. Jag hann knappt knapra i mig choklad<strong>en</strong> från<br />
d<strong>en</strong> första prince polo, vika ihop pappret och gnaga runt kanterna förrän man kunde skymta Mazovi<strong>en</strong>s högplatå, och<br />
kvinnorna som nöjda tvinnade sina mustascher.<br />
Det är mycket konstigt - helt <strong>en</strong>kelt MYCKET - allt verkar som New York, med d<strong>en</strong> skillnad<strong>en</strong> att atombomb<strong>en</strong> fallit <strong>ner</strong> och<br />
tagit kål på 90 % <strong>av</strong> befolkning<strong>en</strong>, och förskräckta överlevande i kamouflagekläder smyger skyggt utmed husväggarna på<br />
jakt efter föda.<br />
<strong>Dorota</strong> MASŁOWSKA<br />
© <strong>Dorota</strong> <strong>Masłowska</strong>, 2006-2012/Syndykat Autorów<br />
8