TemA: eko/bio-initiativ i skåne och DAnmArK - Igenom
TemA: eko/bio-initiativ i skåne och DAnmArK - Igenom
TemA: eko/bio-initiativ i skåne och DAnmArK - Igenom
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
2/2008<br />
Kulturtidskrift om jorden<br />
<strong>och</strong> maten på livets villkor.<br />
Lösnummer 45 Kr<br />
<strong>TemA</strong>: <strong>eko</strong>/<strong>bio</strong>-<strong>initiativ</strong> i<br />
<strong>skåne</strong> <strong>och</strong> <strong>DAnmArK</strong><br />
OCH - Smakligt från rabatten<br />
- Gödsla med ogräs<br />
- Torka skörden!<br />
- Människans bästa vän<br />
- Pumpans Café på Ven<br />
- Grönland ligger i Skåne...<br />
- Enkla sommarmaten<br />
- Bossgården på Falbygden<br />
Årgång 3
Hej kära läsare!<br />
Nu är det precis två år sedan jag skrev Fri Jords första nummer. Ett snabbt beslut<br />
i en situation där jag upplevde bristande respekt för det skrivna ordet <strong>och</strong> för<br />
mycket godtycke från andra på vägen mellan skribent <strong>och</strong> läsare. Jag såg också<br />
behovet <strong>och</strong> nödvändigheten av en kulturtidskrift om människomöten, forskning<br />
<strong>och</strong> djupare tankegångar om vår mat <strong>och</strong> om jorden, här fanns ett tomrum<br />
helt enkelt. Att det skulle bli svårt att göra sig synlig i den strida mediaströmmen<br />
tänkte jag inte på!<br />
Gör du den helt själv!? säger många <strong>och</strong> ser ut som om de tycker jag är smått<br />
galen. Jo. Men att göra Fri Jord är inte betungande, det är berikande på alla sätt,<br />
utom i pengar. Tid är pengar, sägs det, men är helt fel! Tid är liv. Och jag lever,<br />
alltså har jag tid... Låter väl logiskt korrekt? Responsen från er läsare säger mig<br />
att fortsätta. Gäller bara att vara uthållig <strong>och</strong> ha tillit till att ni blir fler <strong>och</strong> fler!<br />
Önskar mer skriverier, tips på spännande personer att möta, platser att besöka.<br />
Önskar att fler annonserade om kurser m.m. Svaret jag får är ofta - det<br />
tänkte jag inte på! Önskar fler bibliotek: tre (!) i hela Sverige har FJ, <strong>och</strong> endast<br />
ni kan hjälpa till med det!<br />
Njut sommaren! Ta in solkraft till ny styrka inför hösten! Det kan göras i hängmatta,<br />
min är solblekt orange <strong>och</strong> hänger mellan två äppelträd.<br />
Blodklöver vid dansk vägkant<br />
InneHÅLL<br />
Vera Billing<br />
f.d. småbonde,<br />
botanist, akademiker,<br />
skribent m.m.<br />
redaktör <strong>och</strong> ansvarig<br />
utgivare för<br />
Alla artiklar utan författarnamn<br />
liksom alla namnlösa foton<br />
är gjorda av Vera Billing<br />
3 En resa till goda grannar - i flera bemärkelser.<br />
4-5 Kragebjerggård - mångfald för många.<br />
6-7 Bellingehus Frugtplantage.<br />
8 Grönland ligger i Skåne...<br />
9 Pumpans Café på Ven.<br />
10 Heks<strong>eko</strong>sten, härlig handelsbod i Silkeborg.<br />
11 Urtegartneriet - friska, starka örter, läkeväxter, fröer!<br />
12-13 Hertha - det hållbara samhället.<br />
14-15 Aurion - att finna den tredje vägen.<br />
16-17 Det handlar om proteinerna. Samtal med forskaren Jens-Otto Andersen.<br />
18 Människans bästa vän. Johannes Söderqvist.<br />
19 Ogräs - just vad din jord behöver!<br />
20 Mat för en vecka...<br />
21 Smakligt från rabatten.<br />
22 Torka örter <strong>och</strong> annat gott!<br />
23 Enkla sommarmaten.<br />
24-27 Bossgården - jordnära kulturimpuls på Falbygden.<br />
28-31 Annonser<br />
Politiskt, religiöst <strong>och</strong><br />
organisatoriskt obundet<br />
forum för inspiration,<br />
vakenhet <strong>och</strong> ideologiska<br />
samtal om jorden<br />
<strong>och</strong> maten på livets villkor.<br />
Utgivning 4 nr/år<br />
med årstidsbundenhet.<br />
Prenumeration 140 kr/år,<br />
utanför Sverige 190 SEK<br />
Lösnummer 45 kr<br />
Annonser färg/svv: 1/1 sida<br />
1200/900 kr, 1/2 sida 700/500 kr,<br />
1/4 sida 500/350 kr. Sista sidan 1/2<br />
900 kr. Exkl. 6 % moms.<br />
Annonser tas in från företag <strong>och</strong><br />
organisationer, som arbetar förenligt<br />
med ovanstående syften.<br />
Privatpersoner är välkomna med<br />
mindre radannonser till lågpris.<br />
Manusstopp 2008:<br />
3 mars, 30 maj,<br />
1 september, 28 november.<br />
Ansvarig utgivare Vera Billing.<br />
Redaktör/layout Vera Billing.<br />
Tryck: Holmbergs, Malmö<br />
Papper: Multi Design<br />
ISSN: 1653-8188<br />
KONTAKT:<br />
E-post: info@frijord.se<br />
Tel: 070-385 33 06 (+46)<br />
Adress: Box 2, 474 21 ELLÖS<br />
Plusgiro<br />
FRI JORD 141 22-6<br />
Gåvor mottages tacksamt!<br />
Vid inbetalning – kom ihåg<br />
fullständig adress.<br />
Återgivande av text är tillåten<br />
med angivande av källa,<br />
gäller ej översatta artiklar.<br />
Återgivande av bild EJ tillåten,<br />
undantaget redaktörens. Ta kontakt<br />
vid frågor!<br />
2/2008<br />
www.frijord.se
en resA TILL goDA grAnnAr<br />
- i flera bemärkelser<br />
Sommarens nummer handlar om<br />
en veckolång resa i Danmark.<br />
Tidningen är full av härliga möten<br />
med människor, som arbetar<br />
för en renare, friskare, mänskligare<br />
värld. En värld där alla får<br />
plats, där kulturen av jorden ger<br />
näring, ger liv.<br />
Resan började från Orust, där jag bor<br />
i liten timmerstuga i liten dal. Måndag<br />
morgon. Strålande sol. Tråkig motorväg.<br />
Vid Glommen i Halland smet jag<br />
av, för att se om Anne-Marie på Lyngaört<br />
var hemma (se annons), men det var<br />
hon tyvärr inte. Medhavd matsäck njöt<br />
jag istället vid en tom hallandsgård, med<br />
strandängar, hav <strong>och</strong> himmel som sällskap.<br />
Tornfalken satt <strong>och</strong> putsade fjäderdräkten<br />
på en stolpe bredvid.<br />
Molnen tornade upp sig, en front<br />
påväg. Regnmolnen hade nått mark när<br />
jag körde över Hallandsåsen <strong>och</strong> Skåne<br />
låg framför mig i regndis, men så vackert!<br />
Enda stopp där denna gång blev hos<br />
Cecilia <strong>och</strong> Daniel på gården Grönland<br />
söder om Lund. Regnet upphörde <strong>och</strong><br />
regnbågen lyste, på natten sken fullmånen.<br />
Allt är lysande, denna årstid…<br />
Resten av veckan sol sol sol, liksom hela<br />
denna osannolika försommar! En dagstur<br />
till Ven, skönt att lämna bil <strong>och</strong> vandra<br />
i det blomstrande landskapet. Pumpans<br />
Café var huvudmålet, men trevligt<br />
möte också med Minna <strong>och</strong> Glenn på<br />
Hvens Getost, prat i gårdsbutiken, hos<br />
getterna <strong>och</strong> läckra ostar fick jag med<br />
mig. Övernattning hos Tove i Hillerød,<br />
en god vän. Alltså nu i Danmark.<br />
Onsdag morgon, en tur till kusten<br />
norröver, där var lummigt <strong>och</strong> vackert,<br />
plockade sten på stranden vid Gilleleje.<br />
Tittade in på gården Fuglebjerg <strong>och</strong> fick<br />
fem minuter med Camilla Plum, känd<br />
<strong>eko</strong>-profil i Danmark, som gjort flera<br />
kokböcker <strong>och</strong> är en stark kraft för att<br />
etablera Bondens Marknad här. Så till<br />
den underbara Bellingehus Frugtplantage!<br />
På kvällen, efter mycket irrande<br />
på landsbygdens krokiga vägar, tappade<br />
vägskyltningen i Roskilde, kom jag till<br />
Kragebjerggård mitt på Själland.<br />
Här landade jag i sköna stämningar till<br />
fredagsmorgon, då färden gick vidare<br />
västerut, över den ca två mil långa bron<br />
över Stora Bält till Fyn. När jag är ute<br />
<strong>och</strong> ’journalistar’ skriver jag väldigt lite,<br />
men tar intensivt in intryck <strong>och</strong> samtal.<br />
Idag behövde jag smälta intryck, vara<br />
med mig själv, så jag for till lilla Langeland,<br />
ön som med sin sydspets når söder<br />
om tyska gränsen. Underbara långa<br />
stenstränder – <strong>och</strong> här växte friska, vilda<br />
grönsaker i massor. Strandkål! Övernattning<br />
<strong>och</strong> kärt besök hos ännu en<br />
gammal vän, Birgit, söder om Odense.<br />
Nu är det lördag, iväg tidigt till Jylland,<br />
ska hinna till en omtalad butik i Silkeborg<br />
innan stängningsdags. Och tur har<br />
jag, för Signe Rømer är där <strong>och</strong> hinner<br />
prata med mig! Och, på vägen ut möter<br />
jag ännu en god vän, som jag tappat telefonnumret<br />
till! Världen är bra liten, det<br />
blir ett långt samtal på kafé. Aldrig har<br />
jag väl druckit en kopp kaffe så sakta…<br />
Om kvällen kommer jag till Hertha, en<br />
mycket speciell plats på jorden, unik i<br />
sitt slag, läs mer inne i tidningen.<br />
Vild grönsak - strandkål på Langeland<br />
Jag bor i Zetnas fantastiska timmerhus<br />
ett par dagar. Och solen den strålar…<br />
tills på måndag morgon: mulet, lite småregn<br />
<strong>och</strong> svalare. Men som jag drar vidare<br />
mot nordväst, ser jag molnfrontens<br />
kant <strong>och</strong> den ljusblå himlaranden blir<br />
bredare vartefter. Över Limfjorden <strong>och</strong><br />
upp längs den vackra kusten med sina<br />
oändliga sandstränder <strong>och</strong> solen lyser<br />
åter.<br />
Här uppe på Nordjylland (varför känns<br />
det som ’uppe’ fast jag är alldeles vid<br />
havet?) härskar ett säreget ljus, som ju<br />
inspirerat konstnärer i århundraden. I<br />
mig blir ett stort lugn inombords. Äter<br />
picnic på stranden söder om Hirtshals<br />
<strong>och</strong> vandrar länge i sanden i kvällningen.<br />
Havet är nästan stilla. Jag övernattar<br />
i privat hyrrum <strong>och</strong> tidigt tisdag morgon<br />
är jag på Aurions kvarn <strong>och</strong> bageri söder<br />
om Hjørring <strong>och</strong> träffar Jørn <strong>och</strong> Inger,<br />
frukost <strong>och</strong> arbete <strong>och</strong> rundvisning går<br />
under förmiddagen hand i hand…<br />
Med båten kommer jag så till Göteborg<br />
<strong>och</strong> är i lilla stugan i dalen på tisdagskvällen.<br />
Allt lite grönare, det har vänt<br />
från vår till sommar medan jag varit<br />
borta. Tid är ett konstigt fenomen – <strong>och</strong><br />
upplevelserikedom kan varken mätas i<br />
tid eller pengar. Intrycken har nu blivit<br />
uttryck: hoppas du berikas av denna<br />
sommarläsning!
Nästan mitt på Själland ligger en<br />
vacker, välskött bondgård som<br />
heter Kragebjerggård. Gården<br />
som inte är en ’produktionsenhet’<br />
utan en enhet för människor, djur,<br />
växter <strong>och</strong> jord <strong>och</strong> ur den enheten<br />
strömmar livsmedel värda<br />
namnet.<br />
Hit anländer jag ganska sent en solig<br />
afton, det strömmar musik emot<br />
mig då jag stiger ur bilen på parkeringsplatsen.<br />
Någon fyller år <strong>och</strong> det är<br />
fest i den gemensamma salen. Men jag<br />
bjuds kvällste <strong>och</strong> gårdens stenugnsbakade<br />
rågbröd hos mina värdar Birgitte<br />
<strong>och</strong> Niels Ole. De bor (men på väg att<br />
flytta till Sverige) i den gamla bostaden<br />
i den u-formade stenbyggnaden, som på<br />
kortsidan innehåller ladugården för de<br />
knappt tio korna <strong>och</strong> ett litet gårdsmejeri<br />
för ostproduktion, <strong>och</strong> på långsidan<br />
mittemot packrum för gårdens grönsaker.<br />
Man levererar finfina grönsaker till<br />
skolor <strong>och</strong> förskolor, ända inne i Köpenhamn.<br />
Gården som är en by<br />
Lene <strong>och</strong> Henrik Jensen köpte den här<br />
gården för över trettio år sen. Hon jobbade<br />
på teve, han med barnteater, båda<br />
bodde i Köpenhamn. Här på gården var<br />
då konventionellt jordbruk med endast<br />
säd, samt grisuppfödning. De flyttade<br />
till landet <strong>och</strong> lade om gården till <strong>bio</strong>dynamisk<br />
odling. Efter sex år slutade de<br />
med grisarna, för då hade de bestämt sig<br />
Mina värdar Birgitte Gunge <strong>och</strong><br />
Niels Ole Damsager-Hansen<br />
KrAgebjerg<br />
gÅrD<br />
- mångfald<br />
för många<br />
– de ville ha kor <strong>och</strong> göra ost! På den<br />
vägen är det… Men gården har plats för<br />
fler människor, här är som en egen liten<br />
by i sluttningen ner mot åkrarna <strong>och</strong> betesmarkerna.<br />
Henrik <strong>och</strong> Lene bor i ett<br />
litet trevligt bit för bit tillbyggt hus mitt<br />
i det hela. Bredvid finns en gemensam<br />
sal för musik <strong>och</strong> fest. Vid dess södra<br />
långvägg ligger växthuset. Längre upp<br />
ett stort uthus av trä för förvaring av<br />
hö <strong>och</strong> tak över huvudet för ungdjur <strong>och</strong><br />
på övervåningen finns träslöjdslokal <strong>och</strong><br />
väveri. På ena sidan av detta hus ligger<br />
en kalvhage <strong>och</strong> en underbar fruktträdgård<br />
med allehanda fruktslag <strong>och</strong> rader<br />
av bärbuskar. På den andra sidan också<br />
en kalvhage <strong>och</strong> ett nybyggt hus, som<br />
rymmer boende för några unga förståndshandikappade,<br />
ett stenugnsbageri<br />
<strong>och</strong> förädlingslokal för mjölksyrning av<br />
grönsaker till försäljning. Ännu längre<br />
bort ligger två privatbostäder inbäddade<br />
i varsina lummiga trädgårdar. Ännu<br />
längre bort är ett stycke mark bort mot<br />
en dunge, med vidsträckt utsikt över<br />
bygden. Det finns planer för den marken…<br />
mer om det längre fram!<br />
Vad mer, jo också centralt i gårdsmiljön,<br />
på sluttningen, ligger ett lustigt<br />
tvillinghus med överbyggd genomgång.<br />
Här är i ena änden förråd <strong>och</strong> stor jordkällare<br />
<strong>och</strong> i den andra en fantastiskt fin<br />
liten gårdsbutik med allehanda <strong>eko</strong>logiska<br />
<strong>och</strong> <strong>bio</strong>dynamiska skafferivaror,<br />
liksom rengöringsprodukter <strong>och</strong> hudvård.<br />
Så finns det ju också längs den<br />
egna lilla bygatan det gamla stallet där<br />
de två arbetshästarna bor om vintern,<br />
liksom en mindre, gulkalkad ladugård<br />
för grisar <strong>och</strong> höns. Ja, en hel liten by är<br />
Kragebjerggård!<br />
Arbetet berikar alla<br />
Denna vackra, solbadande morgon ska<br />
fem kvigor <strong>och</strong> tjurkalvar flyttas från en<br />
hage på gården över till de andra, som<br />
redan är på sommarbetet någon kilometer<br />
bort. Lugn <strong>och</strong> fint, men alla är med.<br />
De söta nougatbruna jerseykalvarna får<br />
varsin grimma av rep <strong>och</strong> leds bortefter<br />
vägen. Tar lite tid innan alla djur är<br />
i ordning. Och vill röra på sig. Åt rätt<br />
håll. Jag dröjer lite bakom gruppen där<br />
på grusvägen. Fem djur förflyttas till<br />
sommarbetet av tio människor. Det tar<br />
en timme eller mer. En vanlig gård skulle<br />
troligen baxat in kvigorna i en hästtransport<br />
<strong>och</strong> kört dem, för att sedan<br />
raskt fortsätta med annat jobb. Men jag<br />
tänker, vilken oerhörd kvalitet i detta arbete,<br />
både för djur <strong>och</strong> människor. Upplevelserikedom.<br />
Upplevelser mäts inte i<br />
pengar, tänker jag.<br />
Dagens nästa uppgift är att plantera<br />
ut alla förodlade rotselleriplantor på<br />
grönsaksfältet. Plantbrätten, kannor <strong>och</strong><br />
tunnor med vatten, redskap, ungdomar,<br />
medarbetare <strong>och</strong> jag åker på flakvagnen<br />
efter traktorn. Lene cyklar bredvid. Jorden<br />
är sandig, men svart av ett tidigare<br />
liv som våtmark. Det är torrt. Solen gassar.<br />
Alla hjälps åt. Någon drar upp rader<br />
med en stor träram med pinnar för rätt<br />
bredd på bäddarna. Jag går <strong>och</strong> markerar<br />
hål med träpinnar <strong>och</strong> mätsticka,<br />
tretti centimeter. Nästa kommer med<br />
kanna <strong>och</strong> häller vatten i varje hål, nästa<br />
kommer med plantor, som sätts på rätt<br />
djup <strong>och</strong> trycks till ordentligt i jorden.<br />
Alla äter lunch på sitt håll, men klockan<br />
ett börjar eftermiddagens arbetspass.<br />
Jag pratar en del med Ingemai Fabricius,<br />
som både bor <strong>och</strong> arbetar på gården.<br />
Hon står för bageriet <strong>och</strong> för mjölksyrningen.<br />
Det senare är helt nytt <strong>och</strong> hon<br />
visar mig entusiastiskt den lilla fräscha<br />
lokalen, där de utvecklingshämmade<br />
ungdomarna, som kallas ’pionererne’<br />
är med i arbetet efter förmåga. Produkterna<br />
säljs lokalt <strong>och</strong> till grossist.<br />
Jag får en pratstund med Henrik<br />
också innan han ska ut <strong>och</strong> slå hö. Vi<br />
sitter på en bänk under en enorm, blommande<br />
hästkastanj vid den vitkalkade<br />
husväggen <strong>och</strong> tittar ut över det kullerstenslagda<br />
gamla ladugårdstunet. Sedan<br />
kommer eftermiddagen, var <strong>och</strong> en går<br />
med sina sysslor. Några av ’pionererne’<br />
är här på dagtid <strong>och</strong> cyklar vinkande<br />
iväg fram på eftermiddagen, andra blir<br />
hämtade av sina familjer. För Henrik<br />
2/2008
<strong>och</strong> Lenes del börjar <strong>och</strong> slutar dagen<br />
alltid med mjölkning av kossorna.<br />
Morgonstämning i ladugården<br />
Tidigt nästa morgon är jag med en stund.<br />
Korna kommer långsamt lunkande utifrån<br />
betet. Tjuren går alltid med flocken<br />
<strong>och</strong> går med in till sitt eget bås när hans<br />
damer ska mjölkas. Henrik berättar,<br />
att detta känns helt bäst för djuren, för<br />
flocken, men kräver sitt arbete. Man kan<br />
aldrig riktigt lita på en tjur. Han har själv<br />
fött upp <strong>och</strong> omsorgsfullt tämjt <strong>och</strong> fostrat<br />
detta mörkbruna, respektingivande<br />
djur med ring i nosen, men det är inte<br />
alldeles enkelt att ordna med avbytare,<br />
när de vill åka bort ibland…<br />
Här är så lugnt, det märks att de båda<br />
människorna <strong>och</strong> deras djur är otroligt<br />
samstämda, de flyter liksom i samma<br />
energiström. Ingen hets, men arbetet<br />
fortskrider hela tiden. De små kalvarna<br />
får komma in i ladugården <strong>och</strong> diar sina<br />
mammor medan de mjölkar. Inte för<br />
hand utan med maskin, men det känns<br />
som om Henrik handmjölkar, där han<br />
sitter på sin pall i den insilande morgonsolen<br />
<strong>och</strong> umgås med sina djur. Så här<br />
ska det ju vara, tänker jag. Romantiserande?<br />
Inte alls, här råder ingen sentimentalitet<br />
<strong>och</strong> gulligull. Men kärlek.<br />
Till djuren <strong>och</strong> varandra <strong>och</strong> till det arbete<br />
man gör.<br />
Viljan att vårda en plats<br />
Det är just det som sitter kvar i mig som<br />
en stämning av Kragebjerg – skönhet,<br />
kärlek, omvårdnad. Vi satt som sagt på<br />
bänken <strong>och</strong> språkade lite. Här som på<br />
många andra ställen arbetar man med<br />
frågan om hur gården ska gå vidare.<br />
Henrik <strong>och</strong> Lene närmar sig sextio <strong>och</strong><br />
har inga egna barn. Många har varit här<br />
<strong>och</strong> deltagit i arbetet under åren, kort eller<br />
lång tid. Jensens önskar att fler familjer<br />
ville komma hit <strong>och</strong> förbinda sig<br />
mer långsiktigt med gården. Man förhandlar<br />
med kommunen om tomterna<br />
längst bort mot skogsdungen, men vill<br />
2/2008<br />
inte att folk ska komma hit bara föra<br />
att bygga sitt eget hus <strong>och</strong> bo här, utan<br />
komma för att de vill Gården <strong>och</strong> Jordbruket<br />
<strong>och</strong> Vården av platsen. Att den<br />
viljan ska komma först, boendet här går<br />
då att ordna genom att tomter finns. De<br />
tre familjer som bor här nu träffas <strong>och</strong><br />
för samtal vidare varje torsdag eftermiddag<br />
kring gårdens impuls <strong>och</strong> hur<br />
man ska skapa en bra, hållbar form för<br />
ägande <strong>och</strong> brukande. De pratar om stiftelse<br />
som fastighetsägare <strong>och</strong> brukandet<br />
som en annan form. Jag vet att detta är<br />
mycket svårt! Det gäller att föra en sådan<br />
här process framåt på ett levande<br />
sätt, inte ha för bråttom men inte heller<br />
vara rädd att någon gång bestämma sig<br />
<strong>och</strong> börja göra.<br />
Intentionens frön...<br />
Jag känner att här saknas något… det är<br />
så stillsamt <strong>och</strong> lugnt… Så kommer jag<br />
på det – det fattas barn! När det finns<br />
barn på en plats är det så mycket kreativitet,<br />
rörelse <strong>och</strong> liv som sätter igång<br />
<strong>och</strong> viljan riktas lätt framåt. Barnen bär<br />
ju framtiden med sig <strong>och</strong> det blir liv <strong>och</strong><br />
rörelse på en plats. Livet känns meningsfullt<br />
genom barnens närvaro. Men här är<br />
långtifrån åldrigt <strong>och</strong> förfallet!<br />
Jag säger, <strong>och</strong> Henrik bejakar, att här<br />
på Kragebjerg upplever jag att det finns<br />
en mängd olika frön nedlagda, de bara<br />
väntar på rätt betingelser för att gro <strong>och</strong><br />
växa. Här finns jordbruk <strong>och</strong> alla slags<br />
djur, grönsaksfält, bärbuskar <strong>och</strong> fruktträdgård,<br />
bageri, förädlingslokal, mejeri<br />
<strong>och</strong> butik. Just nu är det ingen här<br />
som brinner för alla svartvinbärsbuskarna<br />
<strong>och</strong> frukten, de vårdas så länge,<br />
men skördas inte nämnvärt. Just nu går<br />
arbetshästarna i hagen, då hon som arbetade<br />
med dem i jordbruket omkom<br />
förra året i en tragisk olycka. Just nu är<br />
inte gårdsbutiken så aktiv. Men det görs<br />
fantastisk ost! (Opasteuriserad, Henrik<br />
arbetar för medvetandegörande om<br />
hur kvaliteten på ost försämras av upphettningen,<br />
som bland annat dödar det<br />
som ger den helt lokalt unika smaken).<br />
Bröd! Grönsaker! Hantverk! Mångfalden<br />
hänger här ihop helt organiskt <strong>och</strong><br />
levande. Att bygga upp produktionen<br />
ännu tydligare för att försörja ett lokalområde<br />
– att Kragebjerg helt enkelt själv<br />
blir en i hög grad självförsörjande by!<br />
Kanske du blir intresserad? Kontakta<br />
gärna Henrik <strong>och</strong> Lene, se nedan.<br />
kragebjerg@mail.dk
Verner Andersen tycks vara en<br />
outsinlig kunskapskälla! Hans<br />
plantage är egentligen hans kunskapssökande,<br />
han undersöker,<br />
drar erfarenheter <strong>och</strong> vidareutvecklar<br />
dessa hela tiden. Odlingen<br />
är i hans ögon en försöksodling…<br />
men som försöket ger massor av<br />
frukt på vägen, blir det ju också<br />
en produktionsplats. När jag kom<br />
på besök, en dag tidigare än jag<br />
förespeglat, håller han på att harva<br />
ogräs mellan trädraderna. Det<br />
är torrt <strong>och</strong> det dammar. Han blir<br />
jätteglad <strong>och</strong> överraskad, men<br />
slutar direkt, går in <strong>och</strong> tvättar<br />
av sig det värsta, för att se ”presentabel<br />
ut”, sen traskar vi runt i<br />
odlingarna <strong>och</strong> pratar nonstop i<br />
flera timmar.<br />
beLLIngeHus<br />
FrugTpLAnTAge<br />
där fruktsorter, husdjur,<br />
fåglar <strong>och</strong> insekter<br />
bildar ett friskt <strong>eko</strong>system<br />
Han är glad, positiv, begeistrad <strong>och</strong><br />
pratglad. Härligt att möta en person<br />
som så gärna delar med sig <strong>och</strong> visar,<br />
chosefritt <strong>och</strong> enkelt, samtidigt så rikt.<br />
Verner var tidigare lärare på jordbruksskola,<br />
men ville utveckla det <strong>eko</strong>logiska<br />
mer än man ville där <strong>och</strong> köpte för arton<br />
år sedan Bellingehus Frugtplantage<br />
några mil väster om Helsingør. Då var<br />
här konventionell drift med de känsliga<br />
sorter som kräver gifter för att ge<br />
”frisk” frukt. Successivt har han ersatt<br />
dem med egna ympar, men fiffigt satta<br />
på den befintliga stammen, som han kapat<br />
av en halv meter upp. På så sätt har<br />
han tagit tillvara ett befintligt utvecklat<br />
rotsystem av gammal grundstam. Jorden<br />
sköts <strong>bio</strong>dynamiskt <strong>och</strong> känns nu frisk.<br />
Den gamla odlingen<br />
med de nya sorterna<br />
Vi går först igenom denna äldsta del,<br />
närmast gården. Här sluttar marken, jorden<br />
är lätt <strong>och</strong> torr. Vartefter de gamla<br />
träden dött har han planterar annat, som<br />
ska klara jordmånen här bättre. Prövar<br />
nu äkta kastanj <strong>och</strong> valnöt. Också mycket<br />
äkta kvitten, ympad på grundstam av<br />
hagtorn. Den blommar just nu friskt <strong>och</strong><br />
vackert. Sorken tycks inte gilla dem.<br />
Kämpahög hagtornshäck!<br />
”Buskarna” framför är körsbärsträd...<br />
Längst bort på detta fält står rader av<br />
grönskande hassel. Hasselnötter är ju<br />
också frukt…<br />
Men sorken är ett jätteproblem, då de<br />
kommer in från markerna runt om, oavsett<br />
vad han gör där inne. Man ser tydligt<br />
de träd som sorken gått illa åt, de<br />
är förtorkade, med små, slokande blad.<br />
Men Verner är varken jätteledsen eller<br />
arg, han bara konstaterar <strong>och</strong> drar erfarenheter.<br />
Att vara vaken <strong>och</strong> med i det<br />
man gör, med vårdande blick <strong>och</strong> hand,<br />
men utan sentimentalitet. Att inte lägga<br />
över sina mänskliga känslor på naturens<br />
gång. Längst bort på detta fält står rader<br />
av grönskande hassel.<br />
Den nya odlingen<br />
med de gamla sorterna<br />
Den trevliga hunden, en boarder collie,<br />
får stanna kvar när vi går vidare. Vi går<br />
längs vägen förbi några sommarstugor<br />
<strong>och</strong> ner till sjön. All den <strong>bio</strong>topmångfald<br />
som finns här berikar även hans fruktodling<br />
genom sitt insekts- <strong>och</strong> fågelliv.<br />
Så går vi in i den andra stora delen<br />
av plantagen, omgärdad av gigantiska<br />
hagtornshäckar, som just nu blommar<br />
överdådigt i vitt vitt vitt! Dessa kantar<br />
också den väg som skiljer fälten åt <strong>och</strong><br />
som går mot stugorna <strong>och</strong> sjön. Här står<br />
hans egna planteringar, av gamla danska<br />
sorter som han letat upp runt om i Danmark.<br />
Verner Andersen kan historier<br />
om de flesta gamla fruktsorternas tillkomster<br />
<strong>och</strong> fyndplatser <strong>och</strong> självfallet<br />
deras namn, ibland med folkligt mustig<br />
humor, eller vad sägs om Nonnetitter?<br />
2/2008
Nunnebröst, namn på ett litet <strong>och</strong> rött<br />
äpple... Men en del är anonyma. Äldsta<br />
sorten han har härstammar ända från romartiden,<br />
ett litet,otroligt hållbart äpple,<br />
som utan kylförvaring håller sig ända<br />
till nästa sommar!<br />
Träden står i rader om två, omväxlande<br />
äpple, körsbär, päron, plommon. Plommon<br />
<strong>och</strong> körsbär hör ju till samma växtfamilj<br />
<strong>och</strong> äpple-päron en annan <strong>och</strong><br />
detta skiftande bryter monokulturtendensen<br />
som annars gör det lättare för<br />
skadeinsekter att etablera sig. På ett<br />
långsmalt gräsbevuxet fält därinne går<br />
hans två jerseykor, den ena med kalv,<br />
den andra ska få mot sensommaren.<br />
Han mjölkar lite till husbehov. I denna<br />
odling står också här <strong>och</strong> där stora alar<br />
<strong>och</strong> björkar i raderna. Det ser lite märkligt<br />
ut tycker jag, men även det är för<br />
mångfaldens skull, den naturligaste <strong>och</strong><br />
effektivaste skadedjursbekämpningen.<br />
Till träden dras fåglar <strong>och</strong> insekter.<br />
Verner berättar om de olika örterna <strong>och</strong><br />
växterna på marken, som får växa vilt<br />
eller planteras in mellan träden – vallört,<br />
nässla, gråmynta m.fl.<br />
Verner-tips!<br />
Hans erfarenhet säger att växter finns<br />
där de finns på grund av obalans i jorden.<br />
Tistlar etablerade sig till exempel<br />
en tid i ett område. Han lät dem hållas<br />
- det blev en veritabel tisteldjungel! I tre<br />
år! Verner skrattar åt minnet. Men sedan<br />
försvann de för att inte komma tillbaka,<br />
de hade gjort sitt. Att odla grönkål<br />
i jorden mellan raderna matar hungriga<br />
vinterharar - de äter den istället för av<br />
trädens bark.<br />
Knep mot sorken har han också.<br />
Bland annat stoppar han torrfoder för<br />
katten, gärna med fisk som luktar starkt,<br />
ner i sorkhålen, vilket drar dit katten.<br />
Han har också sina danska lantrassvin,<br />
som liknar vår Linderödsgris, i odling-<br />
2/2008<br />
arna om vintern. De äter faktiskt sork!<br />
Verner har sett dem kasta i sig stora<br />
sorkar i ett ända nafs, om de dyker upp<br />
under bökandet i jorden.<br />
Mera mera... myror välkomnas i<br />
frukplantagen. Verner lämnar kvar<br />
stubbar från döda träd. Myrsyra är ett<br />
nödvändigt ämne för att frön ska kunna<br />
gro, inte i massor, men i kraftigt uttunnad<br />
form. Närvaron av myrorna är därför<br />
bra!<br />
Sjukdomsproblemen är små. De<br />
största insektsangreppen är av äppelbladstekeln,<br />
mot vilken han gjort ett s.k.<br />
askpreparat <strong>och</strong> spritt ut, nu i tio års tid.<br />
Äppelskorven, som är en svamp, följer<br />
med bladen ner till jorden om hösten.<br />
Fräser man eller låter grisarna böka<br />
omkring, så bryts de ner <strong>och</strong> svampen<br />
övervintrar sämre. Värre är det med päronskorv,<br />
som sitter på de tunna grenarna<br />
<strong>och</strong> är aktiv året runt uppe i trädet.<br />
Att spruta vattenupplöst lera <strong>och</strong>/eller<br />
vassla på grenarna ger viss effekt. Men<br />
tar tid...<br />
Enstaka björk <strong>och</strong> al växer i trädraderna<br />
Hassel till vänster om de unga fruktträden<br />
Kräfta då? Jag ser en del på hans<br />
träd, men han, liksom jag, bryr sig inte<br />
mycket om det, så länge trädet för övrigt<br />
är friskt i lövverket, växer <strong>och</strong> ger<br />
bra frukt. Vissa sorter är ju mer kräftbenägna<br />
än andra. Verner ger tipset att låta<br />
gräset växa runt dessa, annars r<strong>eko</strong>mmenderas<br />
ju inte det. Då växer träden<br />
saktare <strong>och</strong> det blir mer mask i jorden,<br />
som gör gångar <strong>och</strong> därmed dränerar<br />
mer. Så enkelt, men konsekvent tänkt.<br />
Insekter finns det! Ungefär 1000 arter!<br />
Varav 300 är rovdjur, som kan ta hand<br />
om skadedjur. Taktiken har varit, att<br />
från början skapa en miljö som drar till<br />
sig mycket insekter. Blommor hade han<br />
då i massor, sedan har den rika miljön<br />
liksom skapats ur sig själv. Rik fågelfauna<br />
finns det också. Fågelholkar har<br />
satts upp <strong>och</strong> de täta hagtornsmurarna<br />
gillas.<br />
Även den rika husdjursfaunan -<br />
korna, grisarna, hönsen, bina (självfallet,<br />
kan han massor om, men det får blir<br />
ett annat besök), katterna <strong>och</strong> hundarna<br />
- alla bidrar till vården av fruktplantagen.<br />
Höns ja - om de ska göra nytta där<br />
måste de ju springa runt fritt <strong>och</strong> krafsa<br />
omkring. Då finns den stora faran Räv.<br />
Därför har Verner helst små lantrashöns,<br />
som ännu har instinkt att vara<br />
vaksamma <strong>och</strong> som kan flyga. Bäst flög<br />
de engelska flyghönsen han hade för ett<br />
tag sen. Hela flocken satte sig i en träddunge<br />
över en vinter, sen försvann de...<br />
Nu är här lite lagom flygsugna sorter.<br />
Åh, en sån äppelmust...<br />
Väl tillbaka på gården visar han mig det<br />
enkla, men fräscha <strong>och</strong> effektiva äppelmusteriet,<br />
inhyst i en kylcontainer<br />
(billig byggnad…). Must görs endast på<br />
plockade äpplen, aldrig fallfrukt. Den<br />
får grisar <strong>och</strong> höns äta upp. Det blir mellan<br />
4 <strong>och</strong> 10 000 liter must per år av de<br />
närmare femtio olika sorterna äpplen!<br />
Under skördetiden kommer vänner från<br />
Spanien upp <strong>och</strong> arbetar med honom,<br />
det har de gjort i flera år. Vi sätter oss<br />
<strong>och</strong> pratar vidare över lite gott gråmyntate<br />
<strong>och</strong> smörgåsar med ost <strong>och</strong> honung.<br />
Medan jag väntar på det smakar jag på<br />
äppelmusten, som är helt fantastisk.<br />
Svårt att bryta upp <strong>och</strong> sluta prata…<br />
fruktträden engagerar mig också djupt.<br />
vernera@ofir.dk
Grönland heter en vacker liten<br />
mångsidig gård i Skåne, strax<br />
söder om Veberöd, en bit utanför<br />
Lund. Här bor Daniel Placzek<br />
<strong>och</strong> Cecilia Wadenbäck <strong>och</strong><br />
hennes tre yngsta barn (hon har<br />
sju). Men också praktikanter <strong>och</strong><br />
naturligtvis alla djuren. Här sköts<br />
jordbruket med tre ardennerhästar<br />
för traktorers tunga framfart<br />
på jordarna är bannlysta. Korna<br />
<strong>och</strong> fåren går på skogsbete på fäladen,<br />
som det heter här. Här bor<br />
<strong>och</strong> lever aktiva hantverksmänniskor<br />
i samklang med livet!<br />
De skrattar: vi brukar säga att vi känt<br />
varann länge - vi möttes redan på<br />
me-deltiden! För det hände på medeltidsveckan<br />
i Visby för några år sedan;<br />
han kom från Tyskland, stenhuggare<br />
<strong>och</strong> instrumentmakare; hon nyskild,<br />
barnledig <strong>och</strong> sålde egensydda kläder<br />
<strong>och</strong> hattar. De hade så mycket gemensamt,<br />
så inom kort stod han där utanför<br />
hennes dörr i Lund, med alla sina ägodelar<br />
inskuffade i en liten Peugeot. De<br />
fann Gården: Grönland. Helt förfallen,<br />
men klassisk u-formad Skånelänga, som<br />
på några få år har genomgått en otrolig<br />
metamorfos <strong>och</strong> nu är hem, litet kafé,<br />
mycket fin gårdsbutik <strong>och</strong> stall. I sommar<br />
bygger Daniel ett hus till - en snickarbod<br />
till honom själv <strong>och</strong> med husrum<br />
för gässen <strong>och</strong> grisarna. Två gårdar till i<br />
närheten har de lyckats fånga in, på den<br />
ena bor korna om vintern, på den andra<br />
sedan nyligen hans mamma, som flyttat<br />
upp.<br />
Daniel i mitten mot ekens stam, tillsammans<br />
med Lydia <strong>och</strong> Erik, praktikanter, <strong>och</strong> Ylva.<br />
grönLAnD LIgger I sKÅne...<br />
en gyllene plats,<br />
där som regnbågen går ner<br />
Jag kommer på seneftermiddagen <strong>och</strong><br />
följer med Daniel <strong>och</strong> praktikanterna<br />
Erik från Lund <strong>och</strong> Lydia från Stuttgart<br />
på en lång fin skogspromenad ut<br />
till fäladen för att räkna får <strong>och</strong> kor. Det<br />
är ju bra, så slipper man när man ska<br />
somna... Undersköna gamla hassel- <strong>och</strong><br />
bokskogsklädda åsar <strong>och</strong> backar. Fåren<br />
(egentligen goda vänners) är av gute-ras<br />
<strong>och</strong> är så ’rätt’ i detta landskap. Korna,<br />
i andra änden av den stora betesmarken,<br />
är också av en gammal ras - Vän<strong>eko</strong>.<br />
Daniel berättar om kornas friskhet <strong>och</strong><br />
stabilitet <strong>och</strong> de är mycket vackra, med<br />
en speciell teckning oavsett vitbruna eller<br />
vitsvarta. Vi hinner överhuvudtaget<br />
prata väldigt mycket under vår promenad...<br />
Daniel mest, han tycks vara en<br />
outsinlig kunskapskälla. En arbetsmänniska,<br />
men hela tiden lugn <strong>och</strong> verkar<br />
’ha sig själv med sig’. Han älskar djuren<br />
<strong>och</strong> umgås verkligen med dem medan<br />
de vårdas. De är vänner.<br />
Åter på gården bryter årets första regnbåge<br />
fram medan linderödssvinen får<br />
mat, liksom gässen, ankorna <strong>och</strong> hönsen<br />
<strong>och</strong> sen går vi till hästhagen med vatten<br />
i stora dunkar på en cykelkärra. Och så<br />
mjölkas två nyblivna mjölkkor för hand<br />
där ute. Och vi pratar. Vid kvällsmaten<br />
möter jag Cecilia, som står <strong>och</strong> gör ostkakor<br />
till Lunds waldorfförskola <strong>och</strong><br />
pajer <strong>och</strong> kakor till morgondagens studiebesök<br />
på gården. Köket är hennes domän!<br />
Och örtagården. Nymjölken ställs<br />
i förbifarten iordning för att bli ost. Cecilia<br />
berättar medan hon grejar om hur<br />
kaféet blev till:<br />
Många nyfikna stannade till när de<br />
började renoveringen av gården. Först<br />
fick de höra att det där går aldrig, det är<br />
för mycket jobb... sen blev det mer intresse!<br />
Och alla har de bemött vänligt,<br />
pratat med <strong>och</strong> bjudit på fika. Till slut<br />
kom de på att de faktiskt bedrev kaférörelse<br />
hela tiden, utan att ta betalt... Så<br />
det blev istället riktigt kafé på helgerna.<br />
Året runt: om sommaren ute, om vintern<br />
inne i salen vid brasan. Hon älskar att<br />
Snövits vackra koskälla av mässing,<br />
klingar sprött i skogen.<br />
www.gronland864.se<br />
baka, Cecilia, <strong>och</strong> har påbrå - hennes<br />
mormor drev kafé i Gränna <strong>och</strong> hon var<br />
med i köket som barn. Flera av recepten<br />
är därifrån!<br />
När alla andra gått i säng, sitter vi <strong>och</strong><br />
pratar fast vi är jättetrötta alla tre. Det<br />
måste också finnas utrymme för djupare<br />
samtal. Vi pratar mycket om <strong>bio</strong>dynamisk<br />
odling, om det spännande, lyhörda<br />
förhållningssättet till gården, jorden <strong>och</strong><br />
allt liv man skapar utrymme för <strong>och</strong> vill<br />
ta ansvar för på bästa sätt. För dem är<br />
detta en självklarhet, men de undrar lite<br />
över att det tycks vara så glest med sådana<br />
jord- <strong>och</strong> gårdsbrukare i Sverige.<br />
Och över att det anses lite flummigt<br />
här, när de tycker att det egentligen är<br />
det mest vakna sätt man kan arbeta på.<br />
Lika mycket som det är en personlig ansträngning,<br />
är det utvecklande <strong>och</strong> gör<br />
arbetet enkelt, då man mer <strong>och</strong> mer får<br />
helhetsperspektiv på alltsammans. Berikande.<br />
Jag går ut på vägen mitt i natten.<br />
Fullmånsljuset flödar över markerna<br />
<strong>och</strong> näktergalens starka sång fyller luften.<br />
Magiskt.<br />
Samtalet fortsätter tillsammans med<br />
Erik, praktikanten, över morgonkaffet<br />
<strong>och</strong> slutar enbart för att jag ska vidare<br />
<strong>och</strong> djuren ska ha mat. Jag vill gärna<br />
komma tillbaka <strong>och</strong> fortsätta en annan<br />
gång. Och vara med <strong>och</strong> arbeta. Vill fler<br />
vara med i samtalet går det bra att kontakta<br />
mig så kan vi göra en mötas gemensamt!<br />
Och ge ett handtag.
pumpAns CAFé<br />
…finns mitt på Ven, den lilla ön,<br />
som ligger <strong>och</strong> ler mellan Sverige<br />
<strong>och</strong> Danmark. Man åker båt dit<br />
från Landskrona, som i sin tur<br />
ligger mellan Malmö <strong>och</strong> Helsingborg.<br />
Som ett urklippt litet<br />
minijordbrukslandskap. Just nu i<br />
överdådig blom med syrener, hagtorn,<br />
rapsfält <strong>och</strong> hästkastanj. Jag<br />
hade fått tipset att besöka Urban<br />
Claréus, för han lär vara genuint<br />
kvalitetsmedveten vad gäller mat.<br />
En oval mörkgrön metallskylt med en<br />
stor orange pumpa står vid vägkanten<br />
<strong>och</strong> jag viker av <strong>och</strong> går in i grönskan.<br />
Kaféet ligger i en gammal uthuslänga<br />
av rött tegel. Jag går genom den<br />
välkomnande lilla trädgården, där hungriga<br />
lunchgäster sitter i parasollskuggan<br />
<strong>och</strong> väntar på mat, <strong>och</strong> vidare in i husets<br />
svalka <strong>och</strong> dunkel. Där möts jag av en<br />
lång vänlig man med pigga bruna ögon<br />
<strong>och</strong> ett varmt leende – Urban Claréus,<br />
hej! Mitt i lunchjäktet, så vi beslutar att<br />
prata senare på eftermiddagen, men jag<br />
sätter mig i en syrendoftande vacker<br />
salong med en kaffe <strong>och</strong> ostmacka så<br />
länge.<br />
Ostmacka låter prosaiskt, men är det<br />
rakt inte. Urban bakar bröd varje morgon,<br />
på helt nymalet <strong>eko</strong>logiskt mjöl,<br />
mest från odlaren Lars Jönsson utanför<br />
Ystad. En mycket smaklig grahamsbulle<br />
således, med fräscht grönt <strong>och</strong> god ost!<br />
Nymalet presskaffe till. Njutning! I köket<br />
håller Urban på att baka pizza, den<br />
lär vara en kulinarisk upplevelse. Det låter<br />
också prosaiskt med pizza… men är<br />
det naturligtvis inte. Rätterna varierar<br />
med säsong, men getosttallriken med<br />
bröd <strong>och</strong> grönt finns alltid.<br />
Efter en lång rundvandring längs öns<br />
östra lummiga strand kommer jag tillbaka.<br />
Då sitter Urban <strong>och</strong> Kirsten själva<br />
lugnt <strong>och</strong> fikar i trädgården. Lille sonen<br />
Rasmus, två år, har just kommit från<br />
öns dagis <strong>och</strong> ännu mindre Signe ligger<br />
i vagnen <strong>och</strong> sover. Kirsten bodde<br />
tidigare på Jylland, arbetade som barnmorska<br />
<strong>och</strong> var lite trött på sin tillvaro,<br />
när hon en dag läste tidskriften Lantliv<br />
<strong>och</strong> i den en artikel om Urban <strong>och</strong> hans<br />
kafé på Ven. Åh, honom vill jag träffa!<br />
Sagt <strong>och</strong> gjort, hon åkte hit, det var sju<br />
år sedan, kärlek uppstod <strong>och</strong> sedan dess<br />
driver de verksamheten tillsammans,<br />
bor på ovanvåningen <strong>och</strong> har som sagt<br />
förökat sig. Här vilar lugn, vänlighet <strong>och</strong><br />
kärlek, inte bara på platsen utan också<br />
i människorna, tycks det mig. Sånt ger<br />
också näring här, till själen, förutom den<br />
man får via den goda, friska maten. Nu<br />
dricker jag mer nymalet kaffe <strong>och</strong> äter<br />
en sanslöst smakrik <strong>och</strong> god sachertårta,<br />
med egenkokt aprikossylt längst upp<br />
under chokladtäcket. Urban börjar berätta<br />
– men strax kommer ett äldre par,<br />
som är stammisar från fastlandet. Det<br />
blir prat med dem <strong>och</strong> de blir serverade<br />
i salongen, nu för att det är varmare där<br />
inne än ute, då eftermiddagsskuggan redan<br />
är sval. Nå, men vi hinner prata.<br />
Det här är 15:e säsongen för Pumpans<br />
Café. Arbetat med mat har han hela livet,<br />
Urban. Nu är han väl mitt i de femti,<br />
tror jag. Kockutbildning, som gett uppgifter<br />
inom yrkesutbildning <strong>och</strong> flyget<br />
– han var steward på SAS i många år.<br />
Men att ha något eget… att få göra själv<br />
<strong>och</strong> sluta kompromissa! Hyrde först<br />
detta gamla hus, men köpte det snart.<br />
Det kändes fint här! I början ordnades<br />
också lite matlagningskurser <strong>och</strong> retreater.<br />
Urban gjorde maten, med lite mer<br />
’hälsostuk’ över det hela – han syrade<br />
grönsaker, odlade groddar, bakade surdegsbröd.<br />
Makro<strong>bio</strong>tik. Hälsosamt är<br />
det på Pumpans Café nu också, men det<br />
är inte huvudsyftet, utan det är Gott,<br />
Vackert, Bra för både yttre <strong>och</strong> inre miljön.<br />
Hälsan är anonym, men kommer av<br />
sig själv! Urban funderar på att återigen<br />
ta upp detta med kurser, för att ge mervärde<br />
åt arbetet, även för honom själv.<br />
Han tycker om att föra kunskap vidare<br />
<strong>och</strong> menar att det är så viktigt med budskapet<br />
om kvaliteten. Under vintrarna<br />
håller han ofta kurser på andra platser,<br />
bland annat har han hjälpt Ängelholms<br />
sjukhus att göra bättre sjukhusmat.<br />
Vi tittar in i Pumpans kök, litet men välfungerande<br />
för Urban. Det känns verkligen<br />
att man stiger in i hans kreativa verkstad.<br />
Rent - här finns inget vitt socker!<br />
Äkta grädde <strong>och</strong> smör. Fullkornsmjöl i<br />
nästan allt som görs med mjöl. Och som<br />
sagt alltid färskmalet. Han är ännu efter<br />
alla år helt begeistrad över detta med<br />
nymalet mjöl <strong>och</strong> beskriver det som att<br />
den sammanhållande kraften i sädeskornet<br />
liksom finns kvar då, vilket gör<br />
att degen håller ihop <strong>och</strong> går så bra att<br />
arbeta med. Det gör det även lättare att<br />
arbeta med glutenfria ”sädesslag”, bland<br />
annat gör Urban en ren bovetepasta då<br />
<strong>och</strong> då, som han är stolt över. Ja, detta<br />
med att få i sig födoämnens kraft… är<br />
så spännande att tänka sig in i. Jag ser<br />
en framtid i detta, lokalt bröd av nymalet<br />
mjöl. Urban bjuder på recept på hans<br />
specialdressing, se s....<br />
www.pumpans.com<br />
Nyblivna prenumeranter<br />
läser Fri Jord
HeKseKosTen<br />
härlig handelsbod i silkeborg<br />
I Silkeborg på centrala Jylland<br />
ligger en fantastisk affär, som flera<br />
sagt att jag bara måste besöka.<br />
Jag stiger in en lördag oanmäld<br />
<strong>och</strong> har tur – Signe Rømer är där<br />
<strong>och</strong> behöver just en paus. Vi sätter<br />
oss i solen på en bänk på bakgården<br />
med lite rågbröd, vatten<br />
<strong>och</strong> morötter.<br />
Namnet? Jo det är en dansk ordlek.<br />
Både Signe <strong>och</strong> hennes man Niels<br />
är också konstnärer <strong>och</strong> började som<br />
sådana, hon med måleri <strong>och</strong> vävning,<br />
han med stenhuggning. De hade galleri<br />
också, men ville också kunna köpa bra<br />
mat så de startade Heks<strong>eko</strong>sten, denna<br />
affär, som sedan vuxit <strong>och</strong> etablerat sig<br />
<strong>och</strong> nu är känd vida kring. Kost är på<br />
danska både mat <strong>och</strong> kvast. En kvast är<br />
som en stor målarpensel. Häxkvast-hälsokost...<br />
jag du får själv fundera vidare<br />
på hur denna ordlek hänger ihop!<br />
”Ni ska kunna leva av oss <strong>och</strong> vi av er! ”<br />
är Heks<strong>eko</strong>stens motto.<br />
I denna späckade, spännande affär, på<br />
gågatestråket i centrum finns förstås all<br />
tänkbar föda utan gifter <strong>och</strong> konstgödning,<br />
men också hudvård, konstnärsmaterial,<br />
böcker, naturmedicin m.m.<br />
Framme vid diskens kortsida, den närmast<br />
ingången, står alla färska grönsaker<br />
som en kulle av korgar. Det är alltså<br />
detta man först får ögonen på när man<br />
stiger in! Underbart friskt <strong>och</strong> glad blir<br />
man. Annars i mataffärer är själva maten<br />
oftast längst in, så att man ska lockas<br />
handla allt möjligt annat innan man når<br />
dit, men här är det tvärtom. Allt är en<br />
dignande härlighet utan att det känns<br />
trångt <strong>och</strong> absolut inte kaotiskt.<br />
Vi pratar om <strong>eko</strong>boomen som råder,<br />
hur den inverkat på Heks<strong>eko</strong>sten. Omsättningen<br />
bara ökar <strong>och</strong> ökar <strong>och</strong> nya<br />
kunder strömmar till. Signe märker en<br />
ny grupp konsumenter - de högskoleutbildade,<br />
som förstått att detta med <strong>eko</strong>mat<br />
är nödvändigt både för miljön <strong>och</strong><br />
för deras egen hälsa. Just nu strömmar<br />
det mer än någonsin, på grund av boken<br />
’Kærnesund familie’, skriven av en<br />
dansk journalist <strong>och</strong> som ligger på topp<br />
på försäljningslistorna i Danmark. En<br />
vanlig skräpmatätande kärnfamilj med<br />
två söner, varav den ene autistisk, har<br />
lagt om kosten till betydligt mindre gluten,<br />
socker <strong>och</strong> mjölk, till <strong>eko</strong>logiskt <strong>och</strong><br />
till årstidsmässig mat. De beskriver i boken<br />
deras väg till sundhet, styrka, vitalitet,<br />
normalvikt, <strong>och</strong> sist men inte minst<br />
försvann sonens autism! Jag bläddrar i<br />
boken, inget av sundhetsfanatism eller<br />
späkning överhuvudtaget. En bok som<br />
nu snabbt förändrar många danska familjers<br />
matvanor. Den lär väl dyka upp<br />
(hoppas jag) på svenska också.<br />
Signe <strong>och</strong> hennes man har hållit på med<br />
denna butik i stort hela vuxna livet.<br />
Tröttnar du inte? Vill något annat? frågar<br />
jag. Men nejdå. Signe säger att de<br />
hela tiden hållt en kompromisslös linje<br />
<strong>och</strong> tycker det känns fantastiskt att sälja<br />
produkter som de har helt rent samvete<br />
för. De har en helt fast tro på det de gör<br />
med - i - av. I början var det viss skepsis<br />
bland folk, men inte längre, tiden<br />
har hunnit ifatt deras grundidé. Signe<br />
Rømer är övertygad om att nästa steg i<br />
samhällsutvecklingen blir starkare lokalproduktion.<br />
Deras strävan har hela tiden också varit<br />
att hålla <strong>eko</strong>logisk handelsbod, inte bara<br />
driva affär. Med det menar hon att det<br />
alltid ska finnas tid för samtal <strong>och</strong> personlig<br />
betjäning, att de mänskliga mötena<br />
med kunderna är en mycket viktig<br />
del som ger kvalitet åt både kunder <strong>och</strong><br />
åt henne själv <strong>och</strong> de anställda. De är<br />
numera fler än tio som arbetar här, varav<br />
5 på heltid. Som om nu inte allt detta<br />
med Heks<strong>eko</strong>sten skulle räcka, hålls det<br />
också kurser i örtläk<strong>eko</strong>nst m.m. <strong>och</strong> de<br />
driver en egen <strong>eko</strong>logisk gård utanför<br />
stan, med hästar <strong>och</strong> får. Arbetet <strong>och</strong><br />
livet hänger samman <strong>och</strong> är fortfarande<br />
roligt!!! Signe ser inte ett dugg utarbetad<br />
ut, utan är vänligheten <strong>och</strong> vakenheten<br />
själv, bara lite lördagspaustrött. Hon ler,<br />
<strong>och</strong> jag ser att hennes gnista inte är en<br />
ytlig finish, utan strålar inifrån.<br />
2/2008<br />
www.heks<strong>eko</strong>sten.dk
Detta par har i tio år odlat <strong>och</strong><br />
sålt örter i kruka samt egenodlat<br />
frö. Försörjer sig faktiskt på det!<br />
Inget annat. Kirsten menar att det<br />
till stor del beror på att de inte<br />
har några lån <strong>och</strong> därmed har<br />
låga utgifter. Hon har tidigare arbetat<br />
som svetsare, bland annat i<br />
Varberg (!), träffade Erik <strong>och</strong> tillsammans<br />
skaffade de en liten jordareal<br />
strax väster om Silkeborg<br />
i centrala Jylland, byggde sig<br />
ett enkelt hus <strong>och</strong> började odla.<br />
Biodynamiskt kändes som ett<br />
självklart <strong>och</strong> spännande förhållningssätt<br />
till jord <strong>och</strong> växter <strong>och</strong><br />
odling. Och det ger resultat efter<br />
förväntan, starka friska växter ur<br />
frisk jord.<br />
De fröer de inte har fått fram själva<br />
köper de från Bingenheimer i Tyskland.<br />
Märker du skillnad på det fröet <strong>och</strong><br />
annat köpt? Och isåfall hur? frågar jag<br />
Kirsten. Svaret kommer snabbt: Grobarheten<br />
först <strong>och</strong> främst! Det är livskraftigt<br />
<strong>och</strong> friskt frö. Förutom fler plantor<br />
per fröpåse blir de också starka, men det<br />
beror ju också på jorden.<br />
De blandar omsorgsfullt all jord själva,<br />
med <strong>bio</strong>dynamisk kompost som självklar<br />
ingrediens. Kirsten visar mig stolt<br />
<strong>och</strong> säker, vänder upp <strong>och</strong> ned på en<br />
kruka <strong>och</strong> tar ut rotklumpen. Ljusår<br />
från den plantjord, som vi brukar köpa<br />
växter i, mer finkornig <strong>och</strong> lagom fuktig<br />
utan att vara svampig. Rötterna som<br />
ett fint fördelat trådnät genom massan.<br />
Jag får en känsla av att här är en växt<br />
som känner sig fri, som kan andas <strong>och</strong><br />
2/2008<br />
urTegArTnerIeT<br />
– friska, starka läkeväxter, örter, fröer!<br />
utvecklas i frihet! Trors sin begränsning<br />
i krukan. De lyckas få till en plantjord<br />
som innehåller mycket låg torvhalt, en<br />
omöjlighet enligt många odlare idag.<br />
Jordblandningen ser de som deras viktigaste<br />
arbete, förutsättningen för att<br />
hela resten lyckas <strong>och</strong> företaget går bra.<br />
En enorm hög välbrunnen <strong>eko</strong>logisk kogödsel<br />
med tillsatta <strong>bio</strong>dynamiska preparat<br />
ligger i kanten på den nya åkern.<br />
De hade en grannbonde som inte kunde<br />
fortsätta som <strong>eko</strong>bonde på grund av<br />
starkt försämrade prisavtal från Arla.<br />
(Så nu när <strong>eko</strong>trenden är stark, är han<br />
inte med… men Kirsten menar, att han<br />
snart kommer tillbaka). Jorden här är en<br />
mycket lätt sandjord. Det gör den på ett<br />
sätt idealisk för många örter, men gör att<br />
det är svårt med långa torrperioder. På<br />
det nya fältet behöver de få till bevattning.<br />
De tar fram egna fröer framför allt av<br />
läkeväxterna. I deras katalog finns ett<br />
femtiotal. Drygt hundra grönsaksfröer,<br />
framför allt inköpta <strong>bio</strong>dynamiska från<br />
Bingenheimer, liksom ett hundratal<br />
kryddörtsfröer.<br />
De har sin egen lilla butik i huset där de<br />
bor. Plantor drivs upp i plasttunnelväxthus.<br />
De var snabbt med på internet med<br />
sin försäljning. Plantor i kruka beställs<br />
via hemsidan <strong>och</strong> skickas med post.<br />
Detta är numera deras absolut största<br />
försäljningsfördel! Över hela Danmark.<br />
Många kommer också via hemsidan<br />
sedan hit på besök <strong>och</strong> köper direkt.<br />
Visningsträdgården ligger just nu rätt<br />
så övergiven, för de har blivit uppsagda<br />
från det arrendet <strong>och</strong> istället köpt in ett<br />
hektar på andra sidan. Den marken består<br />
delvis av ett skogspartiskog, som de<br />
nu röjer till en gles lövblandskog, där<br />
en stig leder ut till ett stort öppet fält,<br />
där den nya visningsträdgården ska bli.<br />
Start med lite odlingar förra året, en del<br />
tvååringar <strong>och</strong> perenner står där nu. Här<br />
ska de satsa på bevattning…<br />
De tar utvecklingen med ro, verkar så<br />
väldigt ostressade <strong>och</strong> trivsamma. Har<br />
planer på att bygga växthus <strong>och</strong> butik<br />
där på det nya landet, men kommunen<br />
är motsträvig med bygglov av någon<br />
märklig anledning. Men de arbetar lugnt<br />
<strong>och</strong> metodiskt, läser på bestämmelser så<br />
att de kan mer än handläggarna, för att<br />
kunna argumentera väl…<br />
Erik Vang Nielsen har kameran över axeln<br />
<strong>och</strong> dyker plötsligt ner på knä vid en<br />
blomma. På den sitter en insekt nämligen.<br />
Intresset för insekter är stort, han<br />
fotograferar <strong>och</strong> dokumenterar mycket.<br />
Här finns det finns många för Danmark<br />
ovanliga arter <strong>och</strong> en stor artrikedom!<br />
Mångfald föder mångfald.<br />
Kirsten <strong>och</strong> Erik säljer även böcker om<br />
örter, odling <strong>och</strong> medicin, om <strong>bio</strong>dynamisk<br />
odling, växthistorik m.m., ett<br />
tjugotal intressanta titlar. De säljer inte<br />
plantor till andra länder, men väl fröer,<br />
så är du intresserad – ta kontakt!<br />
www.urtegartneriet.dk<br />
11
Jag kom till en ståtlig annorlunda<br />
by, högt belägen med vidsträckt<br />
utsikt mot söder <strong>och</strong> en grönskande<br />
ådal. En ovanlig by, en framtidsby,<br />
men redan 12 år gammal<br />
<strong>och</strong> som idé dubbelt upp. Hertha<br />
är inte <strong>eko</strong>-by, inte kollektiv, inte<br />
camphill, inte gård, inte… ja det<br />
liknar inga <strong>initiativ</strong> jag stött på!<br />
Här bor <strong>och</strong> arbetar ett tjugotal<br />
människor med betydande behov<br />
av stöd <strong>och</strong> omsorg – vuxna utvecklinggstörda<br />
– <strong>och</strong> delar sin<br />
vardag med ett 100-tal så kalllade<br />
normala i alla åldrar. Av de<br />
hundra finns de, som bor här men<br />
arbetar på andra ställen, liksom<br />
det finns de, som bor på andra<br />
ställen men arbetar här. Även utvecklingsstörda.<br />
Herthas grundidé<br />
– ”omvänd integration” har<br />
visat sig vara hållbar <strong>och</strong> ha stor<br />
bärkraft. Verkligen en imponerande<br />
samhällsförebild för hållbar<br />
utveckling.<br />
Här blir det snart dejlige jordbær...<br />
HerTHA<br />
- det hållbara samhället<br />
Jag bor över en helg, hos en bekant i<br />
Hertha utanför Århus på Jylland. Just<br />
nu är det Visionsseminarium för Herthaborna<br />
i grannbyn Herskinds församlingshem,<br />
det har man vartannat år, så<br />
få har tid att prata med mig <strong>och</strong> byn ligger<br />
tämligen öde. Men jag blir generöst<br />
guidad runt av min vän Zetna mellan<br />
hennes möten, <strong>och</strong> får en pratstund med<br />
trädgårdsmästaren Birthe Holt, insuper<br />
stämningar <strong>och</strong> kan sedan i lugn <strong>och</strong> ro<br />
läsa den helt nya 50-sidiga broschyren<br />
jag får med mig. Starkt r<strong>eko</strong>mmenderad<br />
läsning om ett mycket genomtänkt förhållningssätt<br />
till <strong>eko</strong>nomi, produktion,<br />
kultur, det sociala – ja allt ett samhälle<br />
egentligen behöver innehålla!<br />
Omvänd integration<br />
Hertha startade som förening redan på<br />
70-talet med rötter i ungdomsuppror,<br />
kollektivrörelser, <strong>bio</strong>dynamisk odling,<br />
miljöengagemang <strong>och</strong> arbete med utvecklingsstörda<br />
människor. 1987 samlades<br />
40 personer för att mer konkret börja<br />
forma visionen om Hertha Levefællesskab.<br />
Att skapa ett sätt för utvecklingsstörda<br />
<strong>och</strong> vanliga människor att leva ett<br />
så normalt liv som möjligt tillsammans,<br />
ett liv med mervärden för alla. Att integrera<br />
vanliga i en miljö skapt för människor<br />
med särskilda behov, istället för som<br />
överallt annars – tvärtom.<br />
Tänk dig bara det enkla: att som utvecklingsstörd<br />
vuxen få leva bland människor<br />
på lika <strong>och</strong> respektfulla villkor, <strong>och</strong><br />
inte bara med människor som har betalt<br />
för att vara med dem…<br />
En lördag varje månad i mer än 7 år<br />
(!) träffades man för att genomarbeta<br />
de flesta aspekter man kunde tänka på,<br />
skapa beredskap för alla möjliga tänkta<br />
scenarier, inklusive konflikter <strong>och</strong> arbeta<br />
fram strategier <strong>och</strong> målsättningar<br />
för snart sagt allt, på gemensam grund.<br />
1985 togs första spadtaget, 1987 flyttade<br />
de första in.<br />
Helhetsstruktur<br />
Ekologi <strong>och</strong> miljötänkande genomsyrar<br />
förstås helhetsbilden, liksom individens<br />
frihet. De flesta bostäder är privata hus,<br />
alla olika. På Hertha vilar ingen institutionskänsla<br />
eller regelstyrd stel struktur.<br />
De med särskilda behov bor mer kollektivt<br />
i två större byggnader centralt i<br />
området. Det finns flera skyddade verkstäder:<br />
Danmarks minsta <strong>och</strong> modernaste<br />
mejeri som gör mjölkprodukter av<br />
hög <strong>bio</strong>dynamisk kvalitet, jordbruk med<br />
nio mjölkkor, grisar <strong>och</strong> höns, kök, bageri<br />
<strong>och</strong> grönsaksodling. Också väveri,<br />
tvättinrättning <strong>och</strong> teater!<br />
Totalt lokalt!<br />
Alla som bor här <strong>och</strong> fler ändå, för det<br />
säljs till Århus m.m., får alltså högkvalitetsmat,<br />
totalt lokalt producerad! Birthe<br />
Holt, Herthas <strong>bio</strong>dynamiska trädgårdsmästare,<br />
var mycket inspirerande att<br />
möta. Hon berättade om deras ”kundebonde”-system.<br />
Tillsammans med 3-5<br />
utvecklingsstörda odlar hon grönsaker,<br />
bär <strong>och</strong> kryddor på några tunnland jord<br />
<strong>och</strong> i växthuset. Varje månad betalar ett<br />
drygt femtiotal abonnenter (motsvarar<br />
hushållen här) ca 250 kr/person <strong>och</strong> kan<br />
sedan själva plocka färskt så länge det<br />
finns, därefter ta i jordkällaren vad de<br />
vill ha. Där fylls det på med inköpta<br />
grönsaker, när de egna tagit slut.<br />
2/2008
Frihet <strong>och</strong> ansvar<br />
Centralt på området finns en gul byggnad<br />
kallad Herthahus, med bageri, kafé<br />
<strong>och</strong> en inköpscentral för matvaror, hygienartiklar,<br />
toapapper etc. De som är<br />
med i abonnentsystemet ”handlar” där,<br />
allt vad de behöver. Går dit <strong>och</strong> hämtar,<br />
<strong>och</strong> skriver upp i en bok vad de tar med<br />
sig. Även här görs en fast månatlig inbetalning<br />
av en summa per person, men<br />
som man bestämmer själv. Vid årets<br />
slut räknas det skrivna i boken ihop per<br />
abonnent <strong>och</strong> man får putta till pengar<br />
om man tagit ut för mycket. Ett system<br />
som fungerar förvånansvärt bra,<br />
går på tillit. Alla produkter är förstås<br />
<strong>eko</strong>logiska/<strong>bio</strong>dynamiska <strong>och</strong> här finns<br />
mjölkprodukterna, bröden <strong>och</strong> kakorna<br />
2/2008<br />
från Herthas arbetsplatser att hämta.<br />
Just nu läckra rabarberkakor. Genom<br />
att ingen behöver vara butiksbiträde <strong>och</strong><br />
all pengahantering går abstrakt in <strong>och</strong><br />
ut från konton hålls arbetstid <strong>och</strong> -kostnader<br />
nere. Tillit <strong>och</strong> gemensamt ansvar<br />
ersätter pengar. Det gillar jag verkligen<br />
<strong>och</strong> är ett steg helt åt rätt håll! Frihet!<br />
Under ansvar.<br />
Det bärkraftiga<br />
Det är kö till Hertha, både av ’normala’<br />
Trädgårdsmästare Birthe Holt<br />
<strong>och</strong> utvecklingsstörda, vilket talar om<br />
att det här fungerar <strong>och</strong> gör det bra.<br />
Friskhetstecken är, att man trots sin<br />
självhushållning inte sluter sig inom sig<br />
Röd flagg för oreganon utanför växthuset<br />
Birthe har ett enkelt system ute landen: utan ingår i samhället på ett öppet sätt,<br />
röda små tygflaggor på pinnar talar om fruktsamt för alla. En mer osynlig, men<br />
att man får (<strong>och</strong> bör) skörda, ofta med mycket viktig vinst <strong>och</strong> insikt är, att det-<br />
en enkel skylt bredvid med tydliga anta inte skulle blivit till utan medverkan<br />
visningar om hur man gör <strong>och</strong> var man av de utvecklingsstörda, med deras extra<br />
lägger blast <strong>och</strong> avfall. Just nu flaggas behov av omsorg. ”Indirekt är de starkt<br />
för sparris, rabarber <strong>och</strong> vissa fleråriga medverkande till, att vi anstränger oss<br />
kryddor. Blåa flaggor betyder behov av att uppföra oss ordentligt mot varandra.<br />
ogräsrensning, för den som vill ge ett De är kittet som binder oss samman.<br />
handtag en stund. Några arbetsdagar Det att vi är ett samhälle med en social<br />
för Hertha-innevånarna har man också uppgift gör, att vi har möjlighet att vara<br />
i trädgården, för större arbeten. en bärkraftig levnadsgemenskap.” Står<br />
det i broschyren, <strong>och</strong> det är nyckeln till<br />
framtidens samhälle, menar jag. För att<br />
skapa ett värdigt, hållbart samhälle, behöver<br />
vi skapa strukturer som hjälper<br />
oss ur vår destruktiva egoism.<br />
www.hertha.dk<br />
Röd flagg för rabarber - skörda gärna!<br />
NYFIKEN på de <strong>bio</strong>dynamiska<br />
preparaten?<br />
Birthe Holt är mycket kunnig<br />
<strong>och</strong> har lång praktisk erfarenhet.<br />
Den 13 september<br />
håller hon kurs på Hertha. FJredaktören<br />
ska dit, vill du följa<br />
med? Kontakta mig, se s. 2!<br />
13
AurIon – att finna den tredje vägen<br />
Aurion är Danmarks äldsta <strong>eko</strong>logiska<br />
kvarn <strong>och</strong> bageri <strong>och</strong><br />
finns på Nordjylland. Jørn Ussing<br />
Larsen är en självklar <strong>och</strong><br />
välkänd auktoritet på området<br />
<strong>eko</strong>logiskt/<strong>bio</strong>dynamiskt bröd,<br />
mjöl <strong>och</strong> gamla sädesslag. Han<br />
<strong>och</strong> hustrun Inger har drivit <strong>och</strong><br />
utvecklat företaget Aurion sedan<br />
starten 1974. Jag har mött Jørn<br />
några gånger tidigare <strong>och</strong> även<br />
skrivit om hans mångfacetterade,<br />
engagerade arbete då <strong>och</strong> då. När<br />
jag nu var på Danmarksresa var<br />
Aurion-besök en självklarhet.<br />
Några saker är extra intressanta:<br />
dels det starka kompromisslösa<br />
fokuset på kvalitet – från<br />
jord till bord, dels fokuseringen<br />
på de gamla, friska, närings- <strong>och</strong><br />
smakrika sädesslagen, dels fokuseringen<br />
på att ge kunskap vidare<br />
<strong>och</strong> sist men inte minst fokuset<br />
på människorna. Med alla dessa<br />
riktningar för uppmärksamheten,<br />
får Aurion ett mervärde som når<br />
långt utöver pengar <strong>och</strong> vinst <strong>och</strong><br />
blir en förebild för hållbar utveckling.<br />
Vi har en pratstund över en enkel frukost<br />
en tisdagmorgon. Han är lite<br />
trött, var på resa till Fyn för att titta på<br />
begagnade maskiner dagen innan, hem<br />
sent, upp <strong>och</strong> ut i bageriet halv fyra, som<br />
ersättare för bagaren, som är ledig. Men<br />
när vårt samtal kommer igång väcks han<br />
av sin egen entusiasm <strong>och</strong> brinnande<br />
låga för det han håller på med <strong>och</strong> ägnat<br />
hela sitt liv åt.<br />
Arbetskamratskap<br />
Efter frukost visar han mig runt i hela<br />
anläggningen, som vuxit till bit för bit<br />
<strong>och</strong> nu senaste halvåret byggts om <strong>och</strong><br />
till rejält. Det har varit en hektisk <strong>och</strong><br />
opraktisk tid med produktionen mitt i<br />
alltihop, men nu börjar det funka utan<br />
jätteansträngning <strong>och</strong> han är oerhört<br />
tacksam för hans tåliga, duktiga medarbetare.<br />
Här arbetar ett tjugotal personer<br />
i olika team. Överhuvudtaget märks här<br />
en stark mänsklighet. God teamkänsla<br />
<strong>och</strong> kamratskap <strong>och</strong> en ’platt’ organisation.<br />
Jørn går inte precis omkring i kostym<br />
<strong>och</strong> slips utan i arbetskläder <strong>och</strong> ger<br />
ett handtag här <strong>och</strong> där när vi går genom<br />
lokalerna <strong>och</strong> man passar på att byta<br />
några ord. Det är befriande fritt från radioskval.<br />
I god arbetsgemenskap ligger<br />
också ett respektfullt sätt att umgås med<br />
varandra. I fikarummet sitter en lapp<br />
med följande etiska regler för Aurion:<br />
1. Tala vanligt, nyttigt <strong>och</strong> sant<br />
2. Förtrolighet<br />
3. Var medveten om dina tolkningar<br />
4. Undvik omständlighet – säg det du<br />
har behov för<br />
5. Tala med <strong>och</strong> inte om<br />
6. Säg din mening utan att övertala<br />
andra<br />
7. Säg ’jag’ när det är saklig grund<br />
till det<br />
8. Ta ansvar för det du säger, men<br />
inte för hur mottagaren uppfattar det<br />
Rundvandring på Aurion<br />
Det gamla, lilla bostadshuset från den<br />
ursprungliga gården ligger nu nästan<br />
helt ombyggt av produktionslokalerna.<br />
’Ja, här är vår flotta direktörsvilla’, säger<br />
han <strong>och</strong> ler… Närmast <strong>och</strong> ihopbyggd<br />
med den ligger en liten lokal fylld av<br />
väldoft – deras chokladtillverkningsrum<br />
<strong>och</strong> experimentverkstad. Rena, högklassiga<br />
<strong>eko</strong>logiska råvaror. Nästa år utökas<br />
sortimentet med chilichoklad till vilken<br />
en dansk <strong>eko</strong>-producent nu i sommar<br />
odlar chili. Så finns Kvarnen, förstås.<br />
Stora stenkvarnar från Österrike, de<br />
bästa av alla menar Jørn, medan andra<br />
rangerar ut dem. Men då passar han på<br />
<strong>och</strong> köpa in dem till bra begagnatpris…<br />
Sädleverantörerna är kontraktsodlare,<br />
<strong>eko</strong>logiska <strong>och</strong> <strong>bio</strong>dynamiska, ett femtontal,<br />
som Jørn har god <strong>och</strong> nära kon-<br />
1 2/2008<br />
takt med. Från kvarnen kommer man in<br />
i mjölpackeriet där också alla de olika<br />
müsli- <strong>och</strong> grötblandningarna görs. Aurion<br />
har troligen Europas största sortiment<br />
av mjölsorter - fler än 40! Så in i<br />
bageriet med de vedeldade stenugnarna,<br />
hela produktionens hjärta, som är igång<br />
dygnet runt. Ugnarnas långsamt skiftande<br />
temperaturer utnyttjas till gräddning<br />
av alla de olika bröden <strong>och</strong> till rostning<br />
av flingor. Bröden har nu äntligen<br />
fått fina nedkylnings- <strong>och</strong> packrum. Så<br />
finns en stor packhall för utleveranser<br />
till butiker, skolor, institutioner, grossister<br />
över hela riket <strong>och</strong> utanför. Till sist<br />
den nybyggda, luftiga byggnadsdelen<br />
med omklädningsrum, fikarum, kontor<br />
<strong>och</strong> lager. Hela anläggningen värms upp<br />
med eldning av skal från speltvetet!<br />
Bakåtblickande<br />
Aurion startade som konsumentförening<br />
i Hjørring med en gemensam butik<br />
1974 av unga som ville ha schysst mat,<br />
inspirerade av bland annat antroposofins<br />
tankar om samhällsbyggnad. Jørns
far var konditor <strong>och</strong> hade produktion i<br />
staden <strong>och</strong> sonen började där baka bröd<br />
till butiken. Han fick helt enkelt börja<br />
göra själv, det bröd de ju alla ville köpa<br />
i deras egen butik, men inte gick att få<br />
tag på! Aurions trevliga affär finns än,<br />
på ett hörn i centrum, men hör numera<br />
till företaget. Bakandet växte, både som<br />
intresse <strong>och</strong> som produktion <strong>och</strong> han<br />
<strong>och</strong> Inger flyttade efter fem år till en<br />
egen gård någon mil söderut, där de nu<br />
är. Platsen heter passande nog Guldager,<br />
som betyder Guldåkern.<br />
Att finna den tredje vägen<br />
Jørn Ussing Larsens inre drivkraft,<br />
styrd av nyfikenhet, eldad av patos för<br />
det goda i världen, märks i vårt frukostsamtal.<br />
Vi pratar om olika sätt att lösa<br />
problem här i världen. Han lever efter<br />
filosofin att hela tiden söka det tredje,<br />
finna nya utvägar som ingen ser. Att<br />
komma ur dualismen, tänker jag. Bort<br />
från fasta föreställningar, vinnare-förlorare-synsätt,<br />
krig, aggressivitet, <strong>och</strong><br />
in i konstnärens sätt att se på tillvaron<br />
faktiskt. Att vara öppen för att se möjligheter<br />
när de uppdagar sig, istället för<br />
att vara låst vid gamla handlings- <strong>och</strong><br />
tankemönster. Detta är också uppfinnarens<br />
väg (passar bra här, då mycket<br />
av produktionen ’hemsnickras’), men<br />
få klarar att också vandra på den vägen<br />
i det sociala <strong>och</strong> mellanmänskliga. Att<br />
lösa spänningar <strong>och</strong> konflikter genom<br />
att finna en tredje utväg, där alla känner<br />
sig respekterade. Om detta talar vi över<br />
filmjölk- <strong>och</strong> müslitallrikar <strong>och</strong> mustigt<br />
rågbröd. Med norsk getmesost på. Jag<br />
tänker att vi faktiskt håller ett samtal<br />
om fred på jorden… <strong>och</strong> det börjar ju<br />
som bekant med fred i jorden, det vill<br />
säga matproduktion som vördar livet<br />
<strong>och</strong> dess mångfald istället för att föra<br />
krig mot den. Nu är jag redan på väg mot<br />
julnumret, tänker jag i skrivande stund,<br />
några veckor före midsommar. För det<br />
ska tillägnas starkt arbete som gjorts på<br />
det temat – fred med jorden.<br />
Med ansiktet mot framtiden<br />
Nu är Jørn inte de stora yviga ordens<br />
man, utan en praktiker med stort varmt<br />
hjärta. En svårighet finns dock här på,<br />
som på så många andra håll. En eldsjäl,<br />
som är besjälad <strong>och</strong> uppfylld av sin<br />
uppgift arbetar, eller snarare är aktiv<br />
hela tiden i den. Lever med den. De-<br />
Flygfoto, lånat av Aurion<br />
lar inte i arbete <strong>och</strong> fritid, avlönad tid<br />
<strong>och</strong> semester. Nu börjar det bli dags att<br />
sakta lämna över, hitta den/de som vill<br />
föra Aurion vidare, i enlighet med den<br />
strategi man befäst på papper i den nya<br />
presentationsskriften (se nedan). Aurion<br />
behöver <strong>och</strong> Jørn önskar sig <strong>och</strong> söker<br />
nu en platschef, som kan börja avlasta<br />
honom i det praktiska.<br />
Under vintern har Aurion bytt ägarform.<br />
Efter att i alla år varit <strong>eko</strong>nomisk förening<br />
är det nu aktiebolag. Förarbetet har<br />
fått ta ett par år, Jørn <strong>och</strong> Inger ville vara<br />
noga med att se till att det ska kunna behålla<br />
sin särprägel <strong>och</strong> sina grundtankar.<br />
Så har en fond bildats av medlemmarnas<br />
insatser (de som ville, men de ville de<br />
flesta) <strong>och</strong> i stadgarna står, att fonden<br />
alltid ska vara halva aktiebolaget. De har<br />
givit ut en presentation av Aurion, som<br />
är klart läsvärd ur en mångfald aspekter,<br />
inspirationsläsning <strong>och</strong> idéväckande för<br />
den som vill driva företag med respekt<br />
för natur <strong>och</strong> människor. Jag kommer<br />
ofelbart at tänka på totalkontrasten till<br />
Monsantos ordande om sin verksamhet,<br />
som jag skrivit om tidigare!<br />
I slutet av häftet berättar Jørn sin egen<br />
historia. Där skriver han: Aurion har<br />
uppstått i kölvattnet av ungdomsupproret<br />
<strong>och</strong> utvecklade sig till ett alternativt<br />
uppror genom att baka ’ett ordentligt<br />
bröd’. Vidare: Drivkraften till de 33<br />
årens arbete har varit alla upplevelser<br />
med kunder <strong>och</strong> den tacksamhet som visats<br />
vårt arbete. Samtidigt var det mycket<br />
givande att se vilka kvaliteter som kan<br />
komma ur råvarorna, när man använder<br />
sig av alternativa jäsningsmetoder <strong>och</strong><br />
förarbetningsmetoder, samt att uppleva<br />
den kraft som finns i de gamla sädesslagen,<br />
som vi tror vi ännu bara sett skuggan<br />
av. Så den framtida uppgiften blir<br />
att vara öppna för dessa hemligheter.<br />
Kornets Hus<br />
En ytterligare vision Jørn <strong>och</strong> Inger<br />
brinner för, är etablerandet av Kornets<br />
Hus, ett upplevelse- <strong>och</strong> kunskapscenter<br />
ute vid Aurion om säd <strong>och</strong> bakning, för<br />
turister, fackfolk, näringsspecialister,<br />
historiker, kursdeltagare, skolbarn <strong>och</strong><br />
studenter. Här ska besökarna få både<br />
information <strong>och</strong> sinnesupplevelse med<br />
sig hem, om forntidens sädesslag <strong>och</strong><br />
om de gamla danska sorterna. Här ska<br />
finnas utställnings- <strong>och</strong> undervisningslokaler,<br />
föredragssal, bakverkstad, odlingar<br />
utomhus m.m. Sinnesupplevelser<br />
är ingången till kunskapsinlärning för<br />
många människor, något man tänker ta<br />
fasta på. Idén har kommit ur alla erfarenheter<br />
Jørn genom åren samlat på sig.<br />
Han har redan nått ut till tusentals människor<br />
med kurser <strong>och</strong> föredrag. Med<br />
Kornets Hus blir kunskapen levandegjord<br />
<strong>och</strong> tillgänglig för så många fler.<br />
Han vill också knyta forskningslokaler<br />
till platsen. I slutet av förra året hölls ett<br />
stort seminarium <strong>och</strong> en projektgrupp<br />
arbetar nu vidare.<br />
Varför <strong>bio</strong>dynamiskt? frågade jag där<br />
vid frukosten. Han ler gåtfullt, retfullt<br />
<strong>och</strong> övertygat: For di det gir deg ’power’!<br />
Du får kraft! Jag fick med mig ett<br />
rågbröd <strong>och</strong> ett svedjerågbröd. Känn<br />
skillnaden på smaken, sa han. Svedjerågen<br />
smakar mer <strong>och</strong> är mer hållbart.<br />
Och det är sant.<br />
Vera Billing<br />
Fotnot:<br />
Svedjeråg är ett gammalt nordiskt sädesslag<br />
med mycket högt näringsvärde,<br />
som nu återigen börjat odlas.<br />
www.aurion.dk
DeT HAnDLAr om proTeInernA<br />
jens-otto Andersen <strong>och</strong> forskning om<br />
matens kvalitet<br />
I byn Hertha utanför Århus i<br />
Danmark, finns ett ovanligt <strong>och</strong><br />
mycket spännande forskningslaboratorium,<br />
som drivs av forskaren<br />
<strong>och</strong> agronomen Jens-Otto<br />
Andersen. Han är en man med<br />
insikt <strong>och</strong> erfarenhet inom både<br />
naturvetenskaplig gängse forskning<br />
inom jordbruk, samt de<br />
forskningsmetoder som utvecklats<br />
ur <strong>bio</strong>dynamisk odling. Där söker<br />
man andra sätt att iaktta <strong>och</strong> mäta<br />
matkvalitet. Proteinerna, säger<br />
han, det handlar om proteinerna!<br />
De är i allt levande, rentav innan,<br />
redan från början – äggets protein,<br />
fröets protein, finns som en<br />
förutsättning innan det blir en ny<br />
individ, en ny organism. Metoden<br />
<strong>bio</strong>kristallisation, som han arbetar<br />
med, avspeglar i hög grad just<br />
proteinkvaliteten i proverna från<br />
olika livsmedel.<br />
Jag får ett par pratstunder med Jens-<br />
Otto, trots att det denna helg är visionsseminarium<br />
på Hertha, där han<br />
också deltar. Över en lunch får jag höra,<br />
att han som 25-åring köpenhamnare,<br />
kom att ställa sig frågan Vad ska jag göra<br />
egentligen? Han existentiella undringar<br />
då, påbörjade vägen till där han nu står,<br />
en ansedd, mycket engagerad <strong>och</strong> seriös<br />
forskare i livsmedelskvalitet. Via grönsaksodling<br />
på folkhögskolan Søtofte <strong>och</strong><br />
den stora <strong>bio</strong>dynamiska gården Sletner i<br />
Norge kom han åter till Danmark 31 år<br />
gammal <strong>och</strong> mogen för den teoretiska<br />
sidan. Blev småningom agronom. Som<br />
han redan hade intresse <strong>och</strong> fascination<br />
för kvaliteten i <strong>bio</strong>dynamiskt producerad<br />
mat <strong>och</strong> ville fördjupa sig i det<br />
forskningsmässigt, begav Jens-Otto sig<br />
till Järna, där Magda Engqvist <strong>och</strong> Bo<br />
Pettersson höll på att utveckla <strong>bio</strong>kristallisationsmetoden.<br />
Han blev otroligt<br />
inspirerad! Men insåg också snart vilka<br />
primitiva experimentella förhållanden<br />
som rådde <strong>och</strong> att resultaten därmed<br />
egentligen inte gick att använda för ett<br />
seriöst, modernt forskningsarbete med<br />
statistisk signifikans <strong>och</strong> objektivitet.<br />
Men han var djupt imponerad <strong>och</strong> är än i<br />
dag oerhört tacksam för mötet med dessa<br />
två nordiska pionjärer. Nu först börjar<br />
tiden ha hunnit ifatt, metoden vinner seriöst<br />
gehör <strong>och</strong> börjar bli riktigt intressant<br />
även för den gängse forskningen.<br />
Man kan säga, att den stora snårskog<br />
av okunskap som skiljt åt, bit för bit<br />
röjts upp av den vanliga forskningen i<br />
jakten på vad kvalitet i mat egentligen<br />
är för något, så att man nu åtminstone<br />
börjar märka framkomliga mötesvägar.<br />
Jag tänker faktiskt på likheterna med<br />
kvantfysiken, där forskningen till slut<br />
når dit där de gamla tanke modellerna<br />
inte längre räcker till <strong>och</strong> man blir böjd<br />
att acceptera nya, vidare begrepp…<br />
Man kan på ett sätt säga, att Jens-Otto<br />
tog vid efter pionjärfasen i Järna <strong>och</strong> sedan<br />
har ägnat sitt liv åt att utveckla <strong>bio</strong>kristallisationsmetoden<br />
både inåt, rent<br />
tekniskt <strong>och</strong> forksningsmässigt, med sin<br />
noggrannhet <strong>och</strong> metodiska läggning,<br />
<strong>och</strong> även utåt mot gängse forskning <strong>och</strong><br />
samhället i stort. Han tycks mig ha just<br />
dessa kvaliteter: generös <strong>och</strong> öppen,<br />
med en pedagogisk naturbegåvning <strong>och</strong><br />
samtidigt kompromisslöshet <strong>och</strong> koncentrationsförmåga<br />
i att arbeta fram<br />
metoden ur alla dess aspekter. Han har<br />
numera doktorerat i ämnet <strong>och</strong> deltar i<br />
ett mycket intressant samarbete på europeisk<br />
nivå. Det har byggts likvärdiga<br />
kammare för metoden också vid universitetet<br />
i tyska staden Kassel <strong>och</strong> vid<br />
statsstödda Boelk-institutet i Holland.<br />
1 2/2008<br />
Kristalliserad ren kopparklorid <strong>och</strong>...<br />
med tillsatt saft från ett livsmedel.<br />
Inga proffsbilder, men för att få ett hum.<br />
Med dessa tre, finns nu möjligheter att<br />
genomföra standardiserade undersökningar<br />
på helt nya villkor jämfört med<br />
när han började. Även i Pisa, Italien <strong>och</strong><br />
vid Litauens lantbruksuniversitet pågår<br />
arbete.<br />
Metoden<br />
Biokristallisationsmetoden har länge<br />
anklagats av det naturvetenskapliga etablissemanget<br />
för subjektivitet <strong>och</strong> därmed<br />
dålig tillförlitlighet. Numera har<br />
datorprogram tagits fram för att analysera<br />
bilderna <strong>och</strong> visar att det öga, som<br />
tränat sig väl i att läsa bilderna faktiskt<br />
kommer fram till motsvarande resultat.<br />
Dessutom är nu ett standardiserat förfarande<br />
för läsning av kristallisationsbilderna<br />
i likhet med metoden ’sensorisk<br />
analys’ nästan klart. Där används sinnena<br />
på standardiserat sätt för att mäta<br />
kvalitetsaspekter i maten, de som hela<br />
tiden tycks undfly de materiella <strong>och</strong> maskinella<br />
mätmetoderna.<br />
Vad är det då? Jo, man använder sig av<br />
kopparkloridlösning <strong>och</strong> dess förmåga<br />
att bilda karaktäristiska, tolkningsbara<br />
kristalliserade mönster, när saft eller extrakt<br />
av livsmedel tillsätts <strong>och</strong> det får stå<br />
helt stilla, i jämn temperatur <strong>och</strong> luftfuktighet.<br />
Det kan göras som jämförande<br />
försök på grönsaker, frukter, säd, blod,<br />
ja allt som är levande egentligen. Och<br />
metoden avspeglar som nämnts framför<br />
allt proteinkvaliteten. (En annan bildskapande<br />
forskning som tar fram kolhydrataspekten<br />
är stigbildsmetoden <strong>och</strong> ett<br />
sådant lab finns också här.)<br />
I utvecklingen av Hertha-laboratoriet<br />
har Jens-Otto Andersen använt insikt i
luftens <strong>och</strong> vattnets dynamik. Optimalt<br />
skulle kammaren därmed varit rund,<br />
men åttkantig fungerar tillfredsställande<br />
<strong>och</strong> var mer lättkonstruerad. Att<br />
frångå det fyrkantiga skapar jämnare<br />
luftcirkulation. Det behövs en noggrann<br />
reglering av klimatiska förhållanden<br />
inom <strong>och</strong> utanför kammaren. Utanför är<br />
det konstant 26 grader <strong>och</strong> 40 % relativ<br />
luftfuktighet. Och de flata glasskålarna<br />
vilar i stabil ställning för att inte rubbas.<br />
Alla vet vi ju, att iskristaller bildas på<br />
sjön endast när det är kav lugnt! Vätskan<br />
i försökslösningen som dunstar bort<br />
förs hela tiden ut i det yttre omgivande<br />
rummet, där också all elektrisk apparatur<br />
finns, för att inte störa. Fläktar går<br />
dygnet runt <strong>och</strong> termostater håller miljön<br />
konstant.<br />
Den här nya kammaren byggdes år 2000<br />
av medel från bland annat den stora<br />
tyska Software AG Stiftung. Jens-Otto<br />
berättar entusiastiskt om den fonden,<br />
startad av den man som utvecklat motsvarande<br />
Bill Gates Microsoft, men för<br />
de stora industrierna, bankerna <strong>och</strong><br />
myndigheterna. Vid börsnoteringen avsatte<br />
han hälften av vinsten till denna<br />
fond, som särskilt ger stora bidrag som<br />
stöd till människor med olika typer av<br />
handikapp, till arbete med barn- <strong>och</strong><br />
ungdomsprojekt i Östeuropa m.m. Hans<br />
egna två barn var nämligen utvecklingsstörda.<br />
Denna fond arbetar väldigt nära<br />
de som får pengar. Med genuint intresse<br />
följer en <strong>och</strong> samma person arbetet inom<br />
varje projekt, alltid med kontinuerliga<br />
besök på plats. Nå, den äldre <strong>bio</strong>kristallisationskammaren<br />
är nu donerad till<br />
Norge, till jordbrukshögskolan i Fyrisdal.<br />
I Sverige ligger detta arbete i princip<br />
nere, då ingen entusiast finns som tar<br />
sig an det på heltid. Det <strong>bio</strong>dynamiska<br />
i Sverige är ju inte heller precis bejakat<br />
<strong>och</strong> understött av universitet <strong>och</strong> myndigheter<br />
som i andra länder, vilket inte<br />
gör saken lättare, <strong>och</strong> området saknar<br />
just nu starka förgrundsgestalter här.<br />
Jag fick med mig en artikel av Jens-Otto<br />
Andersen, där proteinernas funktion<br />
beskrivs från naturvetenskapligt perspektiv<br />
<strong>och</strong> från <strong>bio</strong>dynamiskt/andevetenskapligt,<br />
liksom ur jordbrukssynpunkt<br />
på samma sätt. Här följer några<br />
fragment ur den:<br />
Vad är protein?<br />
’Cellen är grundläggande det, som den<br />
är utifrån de proteiner den innehål-<br />
2/2008<br />
ler.’ Detta citat lämnar ingen tvivel om<br />
proteinernas fundamentala roll i livsprocesser.<br />
I cellkärnan skriver generna<br />
fortlöpande de proteiner som styr alla<br />
aktiviteter i våra celler, vävnader <strong>och</strong><br />
organ.<br />
Alla proteiner är i konstant rörelse<br />
med mycket lågfrekventa vibrationer.<br />
Storlekstalen spränger alldeles vår mekaniska<br />
föreställningsförmåga, det rör<br />
sig om oerhört små <strong>och</strong> oerhört snabba<br />
rörelser.<br />
Proteinet är den oändligt modellerbara<br />
livssubstansen, som organismens livskropp<br />
betjänar sig av i livsprocesserna.<br />
De fysiska ämnena lyfts ut ur sina oorganiska<br />
lagbundenheter när de grips av<br />
växten, djuret eller människan. Omvänt<br />
har proteinet i kemistens kolv fallit ut<br />
ur ett levande sammanhang, <strong>och</strong> fysiskmineraliska<br />
lagbundenheter tagit överhand.<br />
Varje isolerat protein eller enzym<br />
är därför i större eller mindre utsträckning<br />
’denaturerat’.<br />
Om proteinerna i odlandet<br />
Under tillväxten fångar grödan ljuset<br />
på de gröna bladen med hjälp av klorofyllet,<br />
<strong>och</strong> bygger i fotosyntesen enkla<br />
sockerarter, utifrån ljus, vatten <strong>och</strong> luftens<br />
CO2. Grödan tar upp nitrat genom<br />
rötterna <strong>och</strong> sänder detta ’uppåt’, där det<br />
möter sockret ’på väg nedåt’ från fotosyntesen.<br />
Härur skapar grödan de otaliga<br />
organiska förbindelser, som <strong>bio</strong>kemin<br />
finner i levande organismer.<br />
Kväve ingår i proteinerna <strong>och</strong> är en<br />
dynamo för grödans tillväxt <strong>och</strong> oumbärligt<br />
för grödans normala tillväxt <strong>och</strong><br />
utveckling. Dock lika nödvändig som<br />
den är i passande doser, lika skadlig är<br />
den i större koncentrationer. Nitrat (kvävesalt,<br />
ingår i konstgödning, red. anm.)<br />
forcerar plantans tillväxt <strong>och</strong> håller den<br />
kvar längre i växtfasen än naturligt.<br />
Resultatet är välkänt: konventionella<br />
grödor innehåller mer nitrat än <strong>eko</strong>logiska<br />
<strong>och</strong> <strong>bio</strong>dynamiska, som ett allmänt<br />
tecken på obalansen mellan ljusupptaget<br />
i fotosyntesen <strong>och</strong> nitratupptaget från<br />
gödningen. De innehåller även generellt<br />
mindre torrsubstans, mindre C-vitamin<br />
<strong>och</strong> mindre råprotein. Det sistnämnda<br />
är det som är näringsmässigt värdefullt,<br />
i motsättning till de lågmolekylära kväveföreningarna<br />
såsom nitrat, fria aminosyror<br />
m.m. Dessa indikerar istället ett<br />
stresstillstånd hos grödan som gör den<br />
sårbar för bakterier <strong>och</strong> svampar. Bonden<br />
sprutar därför rutinmässigt med<br />
olika pesticider för att stoppa angrepp<br />
från bakterier <strong>och</strong> svampar, som annars<br />
helt kan ödelägga skörden.<br />
Den mull som plöjs <strong>och</strong> harvas är kärnan<br />
i ett livsbejakande jordbruk. Under<br />
tillväxten <strong>och</strong> mognaden förvandlas nitratet<br />
<strong>och</strong> aminosyrorna till proteiner,<br />
som stiger till stadigt högre grader av<br />
’organisation’ <strong>och</strong> komplexitet. På så<br />
vis får plantans fruktorgan (rotfrukten,<br />
sädeskornet, nöten, frukten, fröet) en<br />
optimal, balanserad proteinsammansättning.<br />
Med detta fullmogna protein<br />
når plantan sitt arttypiska uttryck, man<br />
kan säga att dess urbild manifesteras, eller<br />
att den har integrerat det stoffliga <strong>och</strong><br />
den andliga. Kvävet är här brobyggaren<br />
i levande organismer mellan livsprocesserna<br />
<strong>och</strong> den andliga väsenskärnan,<br />
själva idén, som ständigt reglerar <strong>och</strong><br />
förnyar organismens utveckling utifrån<br />
denna grundläggande ’arbetsritning’.<br />
Överallt där kväve uppträder har det i<br />
uppgift att vara förmedlaren mellan livet<br />
<strong>och</strong> det andliga.<br />
Förr talade bönderna om jordens<br />
’kraft’, om den livskraft som var fångad<br />
i jordens humus. Humusen är ett ’sovande<br />
protein’ <strong>och</strong> som sådant en gåta i<br />
den traditionella jordbruksvetenskapen.<br />
Det går en linje från mullens protein till<br />
grödornas proteinsammansättning <strong>och</strong><br />
–kvalitet.<br />
’En frisk jord ger friska grödor, som ger<br />
friska djur <strong>och</strong> människor’. Bondens<br />
uppgift är att hjälpa naturprocesserna till<br />
att fullbordas på rätt sätt, med gödning,<br />
med jordbehandling <strong>och</strong> växelbruk <strong>och</strong><br />
med det rätta förhållandet mellan antal<br />
djur <strong>och</strong> jordar. Härmed är bondens arbete<br />
en av grundpelarna för människors<br />
hälsa <strong>och</strong> utveckling.<br />
info@<strong>bio</strong>dynamisk-forskning.dk<br />
1
männIsKAns<br />
bäsTA vän<br />
Man brukar ju säga att det är<br />
hunden som är människans bästa<br />
vän; forskare har velat få det till<br />
att bli geten, men frågan är om det<br />
inte är masken som borde föräras<br />
denna titel – åtminstone under de<br />
senaste 15 000 åren när vi varit<br />
bofasta jordbrukare. Bisarrt nog<br />
är det just vi människor, som har<br />
masken att tacka för så mycket,<br />
som på senare år blivit dennes<br />
värste fiende.<br />
Våra maskiner är stora <strong>och</strong> skickar<br />
kraftiga, onaturliga vibrationer genom<br />
marken vilket skrämmer slag på<br />
den stackars masken. För att skydda sig<br />
kryper en del av dem djupare ner, men<br />
här blir de krossade av traktorns tyngd<br />
eller sönderskurna av plogen. De individer<br />
som söker sig upp till ytan som<br />
skydd blir snabbt uppätna av måsar eller<br />
torkar ut. Våra bekämpningsmedel<br />
<strong>och</strong> all konstgödseln gör knappast saken<br />
bättre. Som exempel kan nämnas att<br />
medan man i en handbearbetad, välskött<br />
jord kan finna ca 500 mask på en enda<br />
kvadratmeter så finner man på samma<br />
yta i den ”rationellt” brukade jordbruksjorden<br />
bara 10 stycken. Men, men… jag<br />
ska inte haka upp mig vid liknande, tragiska<br />
siffror <strong>och</strong> exempel, utan istället<br />
snabbt återvända till vår vän maskens<br />
alla undergörande förmågor. Ja, vi ska<br />
till <strong>och</strong> med hinna ta en liten titt på hur<br />
vi, med en lite mildare inställning till<br />
Jorden, skulle kunna ersätta både pesticiderna<br />
<strong>och</strong> konstgödseln med… ja just<br />
det: Mask!<br />
Masken äter alla sorters organiskt material,<br />
även mögel <strong>och</strong> andra svampar.<br />
Samtidigt som den gör detta gödslar den<br />
naturligtvis Jorden – <strong>och</strong> vilken gödsel<br />
sen! Oavsett om den jord den lever i är<br />
sur eller basisk så blir alltid maskens<br />
spillning i stort sett ph-neutral. Precis<br />
som fåglarna gör, äter masken småsten<br />
som långsamt bryts ned i dess matsmältningssystem<br />
<strong>och</strong> frigör mängder med<br />
växtnäring. När gruset i den lille jordin-<br />
nevånarens mage bryts ned löses silikatmineraler<br />
<strong>och</strong> kisel frigörs. En frisk<br />
mask producerar mellan halva <strong>och</strong> hela<br />
sin egen kroppsvikt i gödsel per dygn.<br />
Om det konventionella jordbruket skulle<br />
klara att ta sig upp i en kvot om 50 mask<br />
per kvm skulle dessa på hundra dagar<br />
alltså kunna producera 50 ton växtnäring<br />
per hektar. Tänk då bara tanken på 500<br />
stycken per kvm som i det tidigare exemplet.<br />
Till skillnad från den syntetiskt<br />
framställda konstgödseln så är maskens<br />
spillning levande <strong>och</strong> full av mikroorganismer.<br />
Vidare så håller maskspillning<br />
både fukt <strong>och</strong> kväve bättre än annan<br />
jord. Men det tar inte stopp här. I USA<br />
har man i experiment sett att maskens<br />
avföring verkar som medicin <strong>och</strong> alltså<br />
inte bara gödslar utan faktiskt också kan<br />
hjälpa till att bota sjuka plantor.<br />
Förutom att maskarna med sina gångar<br />
gör Jorden porös <strong>och</strong> genomsläpplig<br />
både för vatten, luft <strong>och</strong> växtrötter så<br />
fungerar de även som markens air conditioner<br />
<strong>och</strong> syrepump. Växternas rötter<br />
<strong>och</strong> alla andra levande varelser nere<br />
i marken utandas, liksom vi, koldioxid<br />
vilken är en tung gas. Om det inte vore<br />
för maskarna skulle Jorden snabbt mättas<br />
på CO2 <strong>och</strong> bli ofruktbar, men när<br />
dessa kryper upp till ytan, trycker de<br />
den tunga CO2-luften framför sig <strong>och</strong><br />
renar alltså samtidigt Jorden. På samma<br />
sätt suger de med sig frisk luft på vägen<br />
ner igen. Om alla maskar på ett välskött<br />
hektar jordbruksmark gjorde gemensam<br />
sak <strong>och</strong> kröp upp till ytan <strong>och</strong> sedan<br />
vände ner igen skulle de i detta enda andetag<br />
utväxla mellan 10 <strong>och</strong> 20 kubikmeter<br />
luft.<br />
Masken är även en aktiv skadedjursbekämpare.<br />
När äppelträden på hösten<br />
släpper sina löv är masken där <strong>och</strong> äter<br />
upp de löv som du inte fick upp med<br />
krattan, på vilka annars skorv lätt skulle<br />
kunna övervintra. En enda mask kan äta<br />
upp till 70 skorvangripna blad på en månad.<br />
Dessa djur, som vi i vardagligt tal bara<br />
omnämner som mask, utgör faktiskt en<br />
hel grupp av raser (i Sverige finns 15 olika)<br />
som alla har något olika krav på sin<br />
närmiljö. Den jag hade tänkt fokusera<br />
på här är den lite mindre lövmask som<br />
bär det vackra namnet Eisenia Foetida,<br />
eller kompostmask (på engelska är den<br />
känd som Red Wiggler).<br />
Anledningen till att denna mask blivit<br />
så populär beror nog främst på hastig-<br />
18 2/2008<br />
heten i förökningsprocessen. Eisenia<br />
kompenserar det faktum att hon faktiskt<br />
producerar något mindre gödsel än sina<br />
större släktingar med sin överlägsna reproduktionsförmåga<br />
– vilket i slutändan<br />
alltså ändå leder till mer gödsel. En mask<br />
kan leva i upp till sju år <strong>och</strong> kan under<br />
denna tid ge upphov till ytterligare en ny<br />
mask per dygn.<br />
Det första man kan göra som vanlig<br />
trädgårdsodlare för att få masken att trivas<br />
bättre är att sluta använda jordfräs.<br />
Luckra dina bäddar lite lätt med en grep<br />
istället <strong>och</strong> vänd bara Jorden hösten innan<br />
du ska sätta potatis.<br />
Täckodla! Våra små vänner trivs jättebra<br />
på en porös, fuktig jord som är översållad<br />
med gräsklippsmat. Täckodling<br />
torde väl också vara en förutsättning för<br />
den som bara vänder om i myllan vart<br />
fjärde år.<br />
Djupsängsodla! Desto mindre packad<br />
<strong>och</strong> desto djupare mylligheten når, desto<br />
bättre trivs också masken.<br />
Mata dem ordentligt. Ja, efterhand som<br />
antalet maskar ökar i dina trädgårdsland<br />
kan du också öka mängden gödsel (??<br />
väl inte???) <strong>och</strong> kompost som du tillför.<br />
På vissa håll, speciellt i USA, har man<br />
börjat satsa stort på försäljning av maskyngel<br />
<strong>och</strong> spillning från Red Wiggler<br />
<strong>och</strong> förser faktiskt det konventionella<br />
jordbruket med denna handelsgödsel.<br />
Tyvärr är den amerikanska modellen<br />
inte hållbar i det långa loppet då den<br />
bygger på en enormt energikrävande<br />
process, som dessutom är direkt beroende<br />
av spillningen från jättelika mjölkfabriker<br />
med tusentals kor. Den fasta avföringen<br />
ska separeras från urinen, torkas<br />
<strong>och</strong> matas ut till de jättelika maskbingarna.<br />
Handelsgödseln separeras ut från<br />
maskarna <strong>och</strong> deras yngel med hjälp av<br />
mera maskiner <strong>och</strong> sen är det torkning<br />
igen, förpackning <strong>och</strong> distribution. En<br />
väldigt energislukande – för att inte tala<br />
om kärlekslös – apparat.<br />
Jo, maskarna är nog i sanning våra bästa<br />
vänner. Behandla dem därför alltid med<br />
tillbörlig respekt. Utan dem kanske inte<br />
vår värld, så som vi känner den idag<br />
skulle vara möjlig. Utan dem skulle<br />
kanske inte jag kunna sitta här idag vid<br />
min dator <strong>och</strong> skriva denna lilla kärleksförklaring.<br />
Johannes Söderqvist<br />
självhushållare, debattör <strong>och</strong> artist
ogräs – just vad din jord behöver<br />
Ett ogräs växer gärna där det<br />
är en näringsbrist i din jord, för<br />
att åtgärda just den bristen. Om<br />
man använder dessa ogräs effektivt<br />
kan man komma över näringsbristen<br />
<strong>och</strong> därmed ta bort<br />
orsaken för ogräset att växa där.<br />
Denna observation har den australienske<br />
jordbrukaren Barry<br />
Edwards gjort <strong>och</strong> sedan arbetat<br />
framgångsrikt med på sin gård.<br />
Han ’odlar’ ogräs, som en intressant,<br />
fördjupad form av gröngödsling<br />
helt enkelt. Ett sätt att få<br />
odling <strong>och</strong> natur att mötas på ett<br />
fruktbart sätt! En fördjupning <strong>och</strong><br />
förstärkning av <strong>eko</strong>logitänket.<br />
Här vänds den låsta tankeföreställningen<br />
om ’input-output’ för näringsämnen,<br />
som konventionell odling<br />
bygger på <strong>och</strong> som smugit sig in även i<br />
<strong>eko</strong>logisk odling <strong>och</strong> befästs i KRAV:s<br />
regelsystem. En växt, som av sig själv<br />
växer frodigt på en jord, innehåller ett<br />
överskott av just de ämnen jorden där i<br />
sig innehåller för lite av! Konventionellt<br />
besprutas ogräs kemiskt <strong>och</strong> lämnas att<br />
vissna ner <strong>och</strong> torka i solen, vilket innebär<br />
att växtens faktiska rikedom går<br />
förlorad <strong>och</strong> jordens obalans bara ökar.<br />
Roundup-medel sprutas varje vår för<br />
miljonbelopp på jord <strong>och</strong> växtlighet!<br />
Rätta tillfället<br />
På Barry Edwards åkrar plöjs så mycket<br />
organiskt material som möjligt ner på<br />
hösten. Gröngödslande klöver, gräs,<br />
ogräs, allt. Något senare harvas marken.<br />
Nästa säsong får trädan bara vara<br />
i fred <strong>och</strong> sommarogräsen får gro <strong>och</strong><br />
växa. Konventionellt skulle trädan sedan<br />
besprutas med Roundup eller kontinuerligt<br />
harvas, för att hålla trädan<br />
helt ren. Orsaken till detta är tanken, att<br />
allt som växer på trädan förbrukar värdefullt<br />
vatten <strong>och</strong> näringsreserver, som<br />
ska sparas till den efterföljande spannmålen.<br />
Och detta är ju sant! På sätt <strong>och</strong><br />
vis. Men ändock har han märkt att det<br />
är mycket mer värdefullt för jorden,<br />
att låta trädan bli en ren djungel av en<br />
2/2008<br />
massa ogräs <strong>och</strong> sedan plöja ner dessa<br />
då de börjar blomma eller torka bort,<br />
men innan de gått i frö. Först <strong>och</strong> främst<br />
får de en kraftig förhöjning av näringsvärden<br />
<strong>och</strong> kraftig förhöjning av halten<br />
organiskt material (de har en mycket lätt<br />
jord), som tillslut blir humus. Javisst,<br />
sommarogräsen har tagit upp mycket av<br />
jordens fukt i sig, men han upplever inte<br />
att grödorna hamnar i stress på grund av<br />
vattenbrist. På grund av ökningen av humus<br />
<strong>och</strong> element i matjorden kan deras<br />
grödor istället mycket mer effektivt ta<br />
tillvara säsongens regn genom hela året.<br />
Och detta system stoppar jorderosionen<br />
på grund av vindar. De får också renare<br />
grödor efter varje säsong med sommarogräsgröngödsling.<br />
Detta, tror Barry,<br />
beror på högre humushalter, bättre näringsbalans<br />
i jorden <strong>och</strong> därmed mindre<br />
anledning för ogräsen att gro <strong>och</strong> växa.<br />
Halten organiskt material i hans jordar<br />
är nu 2,5 %. Områdets medeltal ligger<br />
på mellan 0,2 <strong>och</strong> 1 %.<br />
Barry Edwards tror de flesta växter tar<br />
in kväve <strong>och</strong> andra näringsämnen från<br />
luften <strong>och</strong> använder sig av dem när de<br />
växer. Det är därför han plöjer ner dem,<br />
för dessa näringsämnen finns i växtens<br />
stjälk <strong>och</strong> blad, inte bara i ärtväxter <strong>och</strong><br />
deras knölarna på rötterna. Om de lämnas<br />
att gå i frö <strong>och</strong> mogna blir denna<br />
näring koncentrerad i fröet <strong>och</strong> resten<br />
dunstar av till luften igen. Endast en liten<br />
del blir då kvar i matjorden. Om man<br />
istället får allt det goda i dessa ogräs<br />
tillbaka till jorden kan man komma över<br />
näringsbristen under en säsong. Om man<br />
låter ogräsen mogna av tar det många,<br />
många år att bygga upp det. Han förmodar<br />
att man i fuktigare, kallare klimat,<br />
där avdunstning inte är stor, kan få goda<br />
resultat genom klippning <strong>och</strong> slåtter.<br />
Roundup<br />
Traditionell ogräsbekämpning har ett<br />
enda fokus. Ta bort ogräsför<strong>eko</strong>mst. Om<br />
man hela tiden stoppar ogräsför<strong>eko</strong>mst<br />
år efter år, måste man väl tillslut bli av<br />
med dem? Enligt Edwards erfarenhet<br />
är den enda vinsten med detta system<br />
att man ibland under en kort tid vinner<br />
kontroll. I deras område säljer kemiföretagen<br />
årligen Roundup värt miljo-<br />
Foto Dick Nord<br />
ner dollar för besprutning av kvickrot<br />
m.fl. ’gräsogräs’ om våren. Tanken är<br />
att Roundup ska sprutas när fröna börjar<br />
bildas i axet. Då dör plantan under<br />
nästa vecka <strong>och</strong> inga vitala frön kommer<br />
ur dessa plantor. Han har grannar som<br />
gjort detta i över tjugo år <strong>och</strong> fortfarande<br />
har kvickrot <strong>och</strong> de andra ogräsen. Själv<br />
har han inget problem med dem längre,<br />
för han har plöjt ner dessa gräs vid rätta<br />
tillfället i jordens övre skikt flera gånger<br />
för några år sedan <strong>och</strong> nu känner de inte<br />
behov av att växa där längre. Kvickrot<br />
växer <strong>och</strong> går i frö runt kanterna på fältet,<br />
där plogen inte når. Fröna sprider sig<br />
över fälten, men de gror inte där för de<br />
har redan gjort sitt jobb. Samma erfarenhet<br />
har han gjort med andra ogräs.<br />
Friskare får<br />
Sedan de börjat plöja ner ogräsen, har<br />
också deras får blivit friskare. Genom<br />
hela 80-talet <strong>och</strong> in i 90-talet köptes<br />
mineralfoder till fåren. Det sista tog<br />
slut 1994 <strong>och</strong> sedan dess har det inte<br />
behövts. Fälten är mer i balans <strong>och</strong> därmed<br />
har också näringsbrister hos deras<br />
får försvunnit.<br />
På en frisk, bördig jord i balans krävs<br />
inga mängder av näringstillförsel för att<br />
få bra gröda, en erfarenhet många, särskilt<br />
<strong>bio</strong>dynamiker gör. Olika jordar kan<br />
dock som grund ha brist på vissa ämnen,<br />
Barry Edwards område är till exempel<br />
fosforfattigt. Men på grund av hans sätt<br />
att odla behöver han endast tillföra 3<br />
kg fosfor per hektar <strong>och</strong> gröda, jämfört<br />
med hans konventionella grannars 12-<br />
20 kg vattenlösligt fosfor. Skördeutbytet<br />
är likvärdigt...<br />
Bearbetning av artikel av<br />
Barry Edwards,<br />
Biodynamic Growing dec. 2007,<br />
med tillstånd av utgivaren.
Tyskland<br />
USA (North Carolina)<br />
Japan<br />
Italien (Sicilien)<br />
Mexico<br />
mAT För<br />
en veCKA...<br />
Det kom ett mejl med foton på tio<br />
familjer från olika länder i världen,<br />
poserande bakom all mat<br />
ihopsamlad, som de normalt köper<br />
för en vecka. Och kostnaden,<br />
omräknat för alla i dollar.<br />
topp - nej inte USA, men Tyskland<br />
I med $500 för familjen med två vuxna<br />
<strong>och</strong> två barn. Betraktar man bilden är så<br />
gott som allt processad, emballagestinn<br />
mat <strong>och</strong> mängder av dryck på flaska <strong>och</strong><br />
burk. Lite grönt ute på ett bordshörn.<br />
Men därnäst den amerikanska familjen<br />
med två vuxna <strong>och</strong> två tonårsbarn, matshopping<br />
för $342 för en vecka. Ännu<br />
mindre färska grönsaker <strong>och</strong> frukt! Japanska<br />
familjen handlade för $317, det<br />
mesta fabriksmat i små plastförpackningar.<br />
Sicilienfamiljen - då rasar det till<br />
$214 för en veckas mat, ett barn till ändå.<br />
Bordet dignar av färsk frukt, grönsaker<br />
<strong>och</strong> stora bröd utan påsar. Men mycket<br />
läskeblask. Samma för mexikanska familjen,<br />
men nere i $189. Polska familjen,<br />
fyra vuxna <strong>och</strong> ett barn - veckokostnad<br />
$151, mycket råvaror ser det ut som.<br />
Familjen i Kairo, Egypten har<br />
många medlemmar, bordet är fullt av<br />
mest färska, färggranna råvaror till en<br />
kostnad av $68. Det går nu snabbt neråt.<br />
Familjen i Ecuador har många småbarn,<br />
på stråmattan på golvet (de har inget<br />
bord) finns färska grönsaker <strong>och</strong> säckar<br />
med torkade basvaror. Ingen petflaska<br />
alls... $31.55. Den bhutanska storfamiljen<br />
handlar in grönsaker <strong>och</strong> ris, rejält,<br />
för $5 i veckan. Uppställt på golvet i ett<br />
praktfullt smyckat rum. Så till sist familjen<br />
i Tchad med fyra barn, med i princip<br />
bara en säck ris <strong>och</strong> några små påsar<br />
kryddor, nötter <strong>och</strong> några lime-frukter<br />
på en matta utanför tältet i öknen.$1.23.<br />
En plastflaska med dricksvatten.<br />
Nu ska här inte moraliseras. Det är<br />
ett ytterst litet urval, men signifikativt<br />
är att industrimat i exklusiva engångsemballage<br />
<strong>och</strong> drycker på petflaskor<br />
finns i mängd på borden hos de som har<br />
högst veckokostnad. Detta är tänkvärda<br />
bilder. Undrar var din familj hamnar?<br />
0 2/2008<br />
Fotnot: Har beskurit bilderna,<br />
för att bara visa maten.<br />
Polen<br />
Egypten (Kairo)<br />
Ecuador<br />
Bhutan<br />
Tchad
smAKLIgT FrÅn<br />
rAbATTen<br />
Vem har väl inte upplevt hur<br />
blommor är ’näring för själen’<br />
när man går igenom en blomstrande<br />
trädgård. Ätbara blommor<br />
är ännu mer – näring för både<br />
öga <strong>och</strong> mun!<br />
Många blommor ser inte bara vackra<br />
ut, de är också välsmakande<br />
att äta. Redan romarna d<strong>eko</strong>rerade sin<br />
mat med blommor <strong>och</strong> kryddade vinet<br />
med rosenblad. Även i gamla kokböcker<br />
stöter man ständigt på blomrecept. I det<br />
asiatiska köket har ätbara blommor en<br />
fast plats i köket. I Kina används dagliljan<br />
som grönsak <strong>och</strong> i det japanska köket<br />
används hosta- <strong>och</strong> krysantemumblommor.<br />
Hos oss gör kemiska matfärgämnen<br />
<strong>och</strong> smakämnen blommor överflödiga…<br />
Men på senare tid har blommorna börjat<br />
återupptäckas av gourmetköken.<br />
Normalt används blommorna färska. De<br />
innehåller <strong>bio</strong>aktiva substanser <strong>och</strong>/eller<br />
är vitaminrika. Blommor av gurkört <strong>och</strong><br />
tusensköna strös ofta på sallader. Hos<br />
större blommor som ringblomma <strong>och</strong><br />
krysantemer strös de strålformiga yttre<br />
blombladen. Många blommor används<br />
råa, medan andra kan friteras, bakas,<br />
eller blandas i risotto <strong>och</strong> i fyllningar.<br />
Blommor används också mycket för att<br />
aromatisera vinägrar, olja <strong>och</strong> socker<br />
<strong>och</strong> i gelé- <strong>och</strong> marmeladtillverkning.<br />
Blommornas aromer är mycket olika<br />
– alltifrån fin till kraftig, pikant eller<br />
pepprig. Originell är isbit med blommor.<br />
gurkörtblommor, tusenskönablommor,<br />
småblommiga rosor <strong>och</strong> andra kan<br />
blandas i iskross med kranvatten eller<br />
mineralvatten.<br />
För bästa resultat<br />
De flesta blommor vissnar snabbt <strong>och</strong><br />
tappar sin arom i samma takt. Unga,<br />
nyutslagna blommor har mer arom än<br />
gamla, som är på väg att blomma över.<br />
Plockning är också bäst på förmiddagen<br />
så snart daggen dunstat bort, då doften<br />
<strong>och</strong> aromen är som intensivast. Om de<br />
ska användas först senare under dagen,<br />
gör så här:<br />
Blommorna ska helst inte sköljas!<br />
Då löses nektar <strong>och</strong> aromämnen upp<br />
<strong>och</strong> går förlorade. Om det är nödvändigt<br />
2/2008<br />
kan man dock snabbt skölja av <strong>och</strong> torka<br />
dem på hushållspapper. Man bör se till,<br />
att inga insekter följer med i anrättningen!<br />
Alla gröna delar tas som regel bort<br />
(stjälk, foderblad) då de ofta har en bitter<br />
smak. Många tar även bort ståndare <strong>och</strong><br />
pistiller. De iordninggjorda blommorna<br />
kan för kort tid förvaras i kyl i väl försluten<br />
behållare, gärna med lätt fuktat<br />
hushållspapper i botten. Alternativt kan<br />
blommorna läggas på ytan i en vattenskål<br />
på bordet. En hel stjälk av de ätbara<br />
blommorna kan också ställas direkt på<br />
serveringsbordet för ’självservering’.<br />
Den som inte har så mycket blommor att<br />
ta av i sin trädgård kan samla vilda, men<br />
undvik plockning nära vägar eller konventionellt<br />
odlade åkrar. Konventionellt<br />
odlade blommor ska man inte äta, då de<br />
blommorna innehåller störst mängd besprutningsmedel.<br />
INTE ätliga!<br />
Ät bara det du känner igen <strong>och</strong> vet inte<br />
är giftiga! Är du tveksam, kolla noga<br />
upp, bland annat finns hemsidan www.<br />
giftpflanzen.de.<br />
Bland annat är följande trädgårdsväxter<br />
är giftiga:<br />
akleja, anemoner, azaleor, julrosor,<br />
stormhatt, änglatrumpet, fingerborgsblomma,<br />
hyacinter, potatisblommor,<br />
lilj<strong>eko</strong>nvalj, narcisser, renfana, riddarsporre,<br />
svärdslilja, tomatblommor.<br />
Förslag på ätliga blommor:<br />
Krasse: pikant, krassesmak, uppfriskande<br />
stark, sporrarna är söta. Rika på<br />
C-vitamin. Goda till äggrätter, sallad, i<br />
färskost. Växten producerar fler blommor<br />
om jorden är mager.<br />
Zucchini: Honblommorna (de<br />
med fruktanlag) kan fyllas med köttfärs,<br />
lax eller ris! Ta bort de gröna delarna<br />
<strong>och</strong> fruktämnet.<br />
Rosor: För bål, gelé, sirap, i risotto, för<br />
smaksättning av smör, för kandering -<br />
<strong>och</strong> i sallad! I princip kan alla sorter användas,<br />
bara de har doft. Ta bort foderblad<br />
<strong>och</strong> den vita ansatsen på bladen.<br />
Gurkört: Lätt gurksmak, god i<br />
sallad, i dipsåser, kvark, i sockerkaka,<br />
att kandera, mycket gott i bordsvatten!<br />
Tusenskönor, bellis: smakar milt<br />
nötigt, i sallader, i sockerkaka, i örtkvark,<br />
soppa.<br />
Ringblomma: I sallad (strålblommorna),<br />
smaksatt smör. Skörda helt utslagna<br />
<strong>och</strong> ta loss strålblommorna.<br />
Gräslöksblommor: Strö över sallad,<br />
mild löksmak.<br />
Lavendel: I fläskkorv, i marmelader,<br />
salladssåser <strong>och</strong> vinäger. Var<br />
sparsam! Annars tvålsmak.<br />
Daglilja <strong>och</strong> hosta: Frisk arom<br />
<strong>och</strong> färg, åt det pikanta hållet. I sallader,<br />
soppor, risrätter, i fyllningar. Öppna<br />
blommor har kort hållbarhet, de kan<br />
plockas som knoppar får att hålla bättre.<br />
Flox: sötkryddig, god i desserter.<br />
Krydd- <strong>och</strong> dofttagetes: Fruktigt aromatiska,<br />
i sallader. Den smalbladiga,<br />
tenuifolia – endast den gula! Den mörka<br />
är mindre aromatisk.<br />
Violer: I sallader, goda i isvatten. Kandering.<br />
Monarda, temynta (Indiannässlor på<br />
tyska!): fruktkraftig arom, till grönsakssallad.<br />
Timjan: d<strong>eko</strong>ration, aromatisering av<br />
smör, vinäger, honung.<br />
Dill: sötaromatisk, i sallad, dillsåser,<br />
till fisk.<br />
Mynta: till smaksättning av vinäger,<br />
olja, smör.<br />
Ytterligare blommor att äta är stockros,<br />
kranskrage, cikoria, fuchsia, solros,<br />
nattljus, samt de vilda gullviva, maskros,<br />
rödklöver, harsyra, styvmorsviol...<br />
Källa: tidskriften Lebendige Erde<br />
nr 1 2008, artikel av Ulrike Fischbach.<br />
Tyska boktips:<br />
Köstliche Blüten, Brunhilde Bross-<br />
Burkhardt ISBN 978-3865282200<br />
Köstliche Blüten, Marion Nickig<br />
ISBN 978-3892345275
Att torka delar av sommarens <strong>och</strong><br />
höstens skördar är ett bra sätt att<br />
ta tillvara. Särskilt örter! Både till<br />
teer <strong>och</strong> till matkryddor. Här är<br />
en artikel av Torgny Walldén, för<br />
länge sedan publicerad i Biodynamisk<br />
Tidskrift, tror det var redan<br />
på sjuttiotalet. Jag har själv<br />
haft en sådan här tork, gjord av<br />
honom, <strong>och</strong> vet hur bra det fungerar.<br />
Torkningen ska gå snabbt för bästa<br />
kvalitet, sägs det. Men jag vill tilllägga<br />
att det framför allt ska vara mörkt<br />
<strong>och</strong> varmt! Min erfarenhet säger, att<br />
mörkret <strong>och</strong> värmen är betydligt viktigare<br />
än att det går fort. Jag har genom<br />
åren till exempel torkat basilika, hängande<br />
i små buketter i mörk, varm vindsskrubb.<br />
Det tar lång tid, men aromen<br />
blir fantastisk, särskilt av kanelbasilikan.<br />
Den har hållt sig smakrik i ett par<br />
år faktiskt. Att basilika inte går att torka,<br />
utan ska frysas, är alltså rent nys <strong>och</strong> ger<br />
inte de fina aromämnen som träder fram<br />
vid torkning. Även libbsticka, timjan,<br />
oregano, johannesört, rölleka - ja allt!<br />
Men egentligen måste man backa längre<br />
i processen om man vill nå optimal<br />
kvalitet: plocka under förmiddagen, när<br />
daggen torkat, inte senare. Odla luftigt<br />
<strong>och</strong> gödsla inte för kraftigt. Ta hand om<br />
det plockade så snart det går, låt det inte<br />
ligga länge i korg <strong>och</strong> vänta.<br />
Här kommer själva artikeln:<br />
Principen är att uppvärmd luft kan ta<br />
upp mer fuktighet. Luften måste cirkulera,<br />
så att fukten som tas upp från växterna<br />
transporteras bort. Värmen skall<br />
inte vara över 50 grader, helst i området<br />
35-40 grader. Luftcirkulationen ska<br />
endast vara tillräcklig för att tränga igenom<br />
växtlagret.<br />
Enklast kan man ställa en bilkupévärmare<br />
under en ställning med ållorna på,<br />
det bör vara 25 cm mellanrum för att det<br />
inte ska bli för varmt för det som torkas<br />
<strong>och</strong> för brandrisken.<br />
TorKA örTer oCH AnnAT goTT<br />
Ska man torka mycket är en luftavfuktare<br />
bäst. Den är dyr i inköp men billig<br />
i drift. Fördel är också, att det blir<br />
ett slutet system med minimal förlust<br />
av aromämnen! Smak <strong>och</strong> färger bibehålls<br />
optimalt. En avfuktare har samma<br />
grundkonstruktion som ett kylskåp,<br />
men med förbindelse mellan den varma<br />
<strong>och</strong> den kalla delen. Det hela ger ett värmeöverskott,<br />
ungefär dubbelt så stort<br />
som krävs för att driva kompressorn. De<br />
modeller som finns är vanligen gjorda<br />
för att ha i arkiv under jord, i bostäder<br />
med inomhuspool eller som byggtorkar.<br />
Avfuktare finns i olika storlekar. Kontrollera<br />
att den tål att arbeta i minst 50<br />
graders värme, som det blir runt kompressorn.<br />
Det hela kan byggas in i en låda eller<br />
ställas fritt i ett rum. Varm luft stiger,<br />
denna torks konstruktion utgår från den<br />
principen.<br />
Denna modell har en 300 watts kompressor<br />
plus en liten fläkt på 25 watt.<br />
Fyra såll/ållor byggs, 50 cm breda, 75<br />
cm långa <strong>och</strong> med 5 cm höga kanter,<br />
<strong>och</strong> förses med finmaskig nät i botten.<br />
Helt fyllt rymmer varje ålla 18 liter!<br />
Men om du har mycket att torka måste<br />
du ha dubbla uppsättningar ållor, eller<br />
åtminstone sex, se nedan, om du håller<br />
på flera dagar.<br />
Exempel på torkning<br />
Dags att skörda mynta, solig period,<br />
tidig förmiddag. Om myntan är lång<br />
klipps den i 5 cm långa bitar. De nedersta<br />
läggs för sig <strong>och</strong> sköljs fria från<br />
jord. Det vattnet dunstar fort bort i torken.<br />
Två ållor fylls så gott som helt <strong>och</strong><br />
ställs in i torken. Två till fylls <strong>och</strong> får stå<br />
ute <strong>och</strong> förtorka på skuggig plats. Efter<br />
lunch rör man om lite <strong>och</strong> luckrar upp i<br />
ållorna i torken <strong>och</strong> de andra två sätts in<br />
ovanpå de första.<br />
Nästa morgon gör jag likadant. De två<br />
första ållorna är då torra <strong>och</strong> örterna<br />
packas, de två översta ställs längst ner<br />
efter att ha luckrats. Två nya färska<br />
ställs upptill <strong>och</strong> två står <strong>och</strong> förtorkar<br />
i skugga. På eftermiddagen packas de<br />
två nedersta (från gårdagen). Dagens ållor<br />
flyttas ner <strong>och</strong> de två utanför ställs<br />
in upptill. Med denna rutin kan mängder<br />
torkas utmärkt utan att det stör annan<br />
verksamhet <strong>och</strong> göromål.<br />
På hösten då det inte är bra torkväder ute<br />
<strong>och</strong> mycket ska torkas, t.ex. av mangold,<br />
kan flera torkar gärna användas. Det är<br />
överlag bättre med flera små än en stor,<br />
då mindre mängder ibland görs.<br />
Avfuktaren har en luftfuktighetsmätare<br />
som stänger av strömmen vid visst inställt<br />
värde, men då den inte kan känna<br />
av värdet inne i det som torkas är det<br />
bättre att låta den gå kontinuerligt <strong>och</strong><br />
kontrollera regelbundet. Koppla en vanlig<br />
klockströmbrytare till torken!<br />
Om du stänger av torken när det är färdigt,<br />
men inte hinner packa utan låter ållorna<br />
stå kvar, måste du köra avfuktaren<br />
en stund till innan du till slut packar.<br />
På avfuktaren finns även ett tidur<br />
som stänger av då <strong>och</strong> då så att isen på<br />
kylslingan hinner smälta. Det brukar<br />
vara lagom att ställa in den på avstängning<br />
ca 5-10% av tiden.<br />
Det kan vara svårt att få det sista<br />
torrt. Det beror på att isen inte smälter,<br />
då endast litet frost har bildats medan<br />
kompressorn gått <strong>och</strong> torken är som<br />
varmast. Denna frost smälter <strong>och</strong> går då<br />
direkt tillbaka till luften istället för att<br />
rinna ut som smältvatten. Detta kan därför<br />
lösas med att man ställer in en skål<br />
vatten överst i torken.<br />
Torgny Walldén<br />
ur 70-talets Biodynamisk Tidskrift<br />
2/2008
enKLA sommArmATen<br />
spenat med russin<br />
<strong>och</strong> pinjenötter<br />
(espinacs amb panses<br />
i pinyons, också från<br />
Katalonien)<br />
Räcker nog till flera...<br />
Rejält med spenat, en stor handfull russin<br />
<strong>och</strong> en handfull pinjekärnor, olja <strong>och</strong><br />
salt<br />
2/2008<br />
Timjansoppa från Katalonien<br />
(sopa de farigola)<br />
en person<br />
ca 1/2 liter vatten<br />
brödskivor av lantbrödtyp<br />
en kvist torkad timjan<br />
olivolja, salt<br />
Koka upp vattnet i en kastrull <strong>och</strong> lägg i<br />
timjankvisten då det kokar. Medan vattnet<br />
kokar upp, lägg mycket fint skurna<br />
brödskivor i en tallrik, salta på dem <strong>och</strong><br />
häll olivolja över dem. Om du tror att<br />
det inte blir tillräckligt mättande, knäck<br />
ett färskt ägg över det hela. När timjankvisten<br />
dragit i vattnet i två-tre minuter,<br />
häll alltihop – försiktigt om du har<br />
knäckt ägg – i tallriken.<br />
Detta är den enklaste av soppor, äts huvudsakligen<br />
av fårherdarna i norra Spanien.<br />
(Den lär även vara mycket användbar<br />
som en kur för baksmälla.)<br />
Skölj spenaten <strong>och</strong> lägg den i en kastrull<br />
med endast lite salt. Sätt på svag till<br />
medelstark värme i tio minuter, vänd<br />
den några gånger. När spenaten vattnats<br />
ur, låt den rinna av.<br />
Häll fyra matskedar olja i en panna <strong>och</strong><br />
när den blivit het tillsätt russinen <strong>och</strong> låt<br />
dem svälla. Detta tar ungefär två minuter<br />
under omrörning. Tillsätt pinjekärnorna,<br />
låt dem bryna någon minut <strong>och</strong><br />
tillsätt sedan spenaten. Hetta upp i femsex<br />
minuter.<br />
Hela proceduren efter den första tillredningen<br />
av spenaten skall endast ta<br />
några minuter <strong>och</strong> görs alldeles innan<br />
man sätter sig till bords. Om spenat inte<br />
finns, kan rätten göras med rödbetsblad.<br />
Eller numera mangold. Detta är en av de<br />
katalanska rätter som härstammar från<br />
medeltiden, då söta ingredienser ofta<br />
användes i matlagningen.<br />
Mangold sedd från ovan<br />
green peace Dressing<br />
urban Claréus favorit sedan<br />
flera år (se artikel s 9)<br />
4 dl solrosfrön mixas till pulver i matberedare,<br />
tillsätt sedan<br />
ca 5 g salt<br />
1 ½ dl vitvins- eller äppelcidervinäger<br />
½ dl citronsaft<br />
200 g blekselleri i bitar<br />
900 g vitkål, lite i taget<br />
en rejäl bunt persilja – <strong>och</strong> andra örter<br />
om man vill<br />
(1/2 dl oliv- eller solrosolja, inte nödvändigt)<br />
Mixa alltsammans, det blir en tjock sås,<br />
som sedan skedas upp på tallriken vid<br />
servering!<br />
3
Insändare:<br />
Korna har utsetts till miljöbovar.<br />
Det är möjligen så att människor<br />
som håller nötkreatur kan vara miljöbovar.<br />
Det beror på var <strong>och</strong> hur<br />
kreaturen föds upp. Det är en stor<br />
skillnad på om de, i lagom stora besättningar,<br />
används för att hålla det<br />
svenska landskapet öppet med enbart<br />
svenskt <strong>eko</strong>logiskt foder, eller<br />
om man utnyttjar <strong>bio</strong>toper som är<br />
olämpliga <strong>och</strong> dessutom utfordrar<br />
med sojabaserat importfoder. Lösningen<br />
för svensk del är inte att få<br />
bort nötkreatur som betesdjur. Dem<br />
behöver vi för att bevara vårt artrika<br />
öppna landskap. Hästar, får <strong>och</strong> getter<br />
betar på annat sätt <strong>och</strong> kan aldrig<br />
ersätta, möjligen komplettera kon!<br />
Det är inte utan orsak som kon är helig<br />
i flera religioner.<br />
För många människor är det uppenbart<br />
att mänskligheten kraftigt påverkar<br />
livsbetingelserna på jorden.<br />
Sambanden är så komplexa att vi inte<br />
med säkerhet vet vilka av våra aktiviteter<br />
som är värst eller vilka synergieffekter<br />
vi har att räkna med. De<br />
som ännu inte anser sig ha bevis nog<br />
borde kanske ändå överväga om inte<br />
den så ofta omtalade försiktighetsprincipen<br />
borde tillämpas, om man<br />
inte skulle dröja lite med att utnyttja<br />
ny teknik tills man hunnit testa <strong>och</strong><br />
tänka igenom konsekvenser av den.<br />
Sådana ställningstaganden grundar<br />
sig på filosofi <strong>och</strong> moral. Vi måste<br />
helt enkelt lyfta vårt debatterande<br />
till det filosofiska <strong>och</strong> moraliska planet.<br />
Gör vi inte det så hamnar vi lätt<br />
i det mät-, väg- <strong>och</strong> beräkningsbara,<br />
vi räknar om allt till pengar, vi gör<br />
nuvärdesberäkningar <strong>och</strong> kommer<br />
till huvudlösa slutsatser som vi kalllar<br />
för ett rationellt handlande. På<br />
sätt <strong>och</strong> vis finns det kanske ett ännu<br />
värre alternativ: vi tänker bara på<br />
oss själva <strong>och</strong> vår egen bekvämlighet<br />
<strong>och</strong> låter denna styra.<br />
Jens-Christer Lassen<br />
BOSSGÅRDENS<br />
Pub Gyllene Galten invigdes<br />
7 juni med massor av folk.<br />
Som den ombyggda svinstian endast<br />
får rymma trettio personer,<br />
dukades långbord ute i sommarkvällen.<br />
Trubaduren heter<br />
Ulf ’Ulven’ Nilsson.<br />
Skövdes kulturminister Ingmar<br />
pratar med Iréne vid bar/butiksdisken.<br />
Foto Peter Nordin<br />
2/2008
I lilla byn Östra Gerum mellan<br />
Falköping <strong>och</strong> Tidaholm i Västergötland<br />
pågår en väckelserörelse…<br />
inte alls i religiös mening<br />
men socialt! Kultur! På Jonas<br />
Ringqvist gård Bossgården har<br />
nu i juni den transformerade svinstian<br />
invigts som gårdsbutik, kafé<br />
<strong>och</strong> pub.<br />
I den pyttelilla butiken finns<br />
världens (troligen) mest rättvisast<br />
märkta kaffe på hyllor bredvid<br />
frysen med den egna lammsalamin.<br />
Vi sitter där <strong>och</strong> pratar i den<br />
dunkla svalkan, om hur detta kom<br />
sig <strong>och</strong> sen går vi ut <strong>och</strong> ser på<br />
markerna.<br />
Sanna fläktas av historiens vingslag på<br />
gravfältet från äldre järnålder.<br />
2/2008<br />
bossgÅrDen<br />
– jordnära<br />
kulturimpuls<br />
på Falbygden<br />
Om att öppna sin dörr<br />
Han har haft Bossgården i fem år nu,<br />
Jonas, <strong>och</strong> sambon Sanna Mattsson har<br />
just flyttat in. Sanna har wwoofat runt<br />
i alla möjliga hörn av världen <strong>och</strong> även<br />
hjälpt till på min förra gård i Närke.<br />
Sanna var dessutom Fri Jords allra första<br />
Prenumerant! Heder <strong>och</strong> tack! Förra<br />
våren öppnade Jonas dörren för världen<br />
<strong>och</strong> Wwoof - den världsomspännande<br />
organisationen för frivilligarbete på<br />
<strong>eko</strong>logiska gårdar (se annons!). Då kom<br />
snart ett tyskt par hit, Toni <strong>och</strong> Fabian.<br />
De skulle wwoofa runt i Sverige för<br />
att se var i landet de ville bo, men som<br />
inte behövde åka längre än hit. Nu bygger<br />
de om en arbetsbod till bostad nere<br />
vid växthuset som också nästan är färdigbyggt.<br />
Det vill säga alla fönstren är<br />
kvar… Här är också René från Tyskland,<br />
som kom i november för en kort wwoofperiod,<br />
men som blev kvar… Och Alison<br />
från New York, som dock snart ska<br />
vidare till Skottland, men gillar platsen<br />
skarpt. Senare i sommar kommer ett par<br />
från Taiwan m.fl. – världen vill till lilla<br />
Östra Gerum!<br />
Jorden, djuren, människorna<br />
Vilken filosofi, vilken vision har han,<br />
Jonas? Jo, för det första ska det här vara<br />
ett riktigt jordbruk: det ska producera<br />
mat, inte vara ett zoo eller ett kulturreservat,<br />
inget museum! Här finns vackra<br />
gamla byggnader som vårdas. En rätt<br />
unik, välbevarad västgötagård faktiskt,<br />
som kan vara på väg att bli K-märkt.<br />
Stråtaken på uthusen är omlagda, ett av<br />
dem på för trakten traditionellt sätt, med<br />
långa störar som håller fast halmen. Den<br />
är inte hopbunden i buntar utan ligger<br />
lös. Byggnaderna ska användas, liksom<br />
alla redskap som fanns här. Men de ska<br />
användas för det gården nu vill, inte på<br />
Glatt gårdsfolk i den till café/pub ombyggda<br />
svinstian. René, Alice, Sanna <strong>och</strong> Jonas.<br />
’historiskt vis’. Lika viktigt är också att<br />
det ska vara en levande plats för människor,<br />
det är visionens andra ben! De<br />
som kommer hit ska känna att de är<br />
medskapare på gården, inte bara arbetskraft<br />
som blir anvisade arbetsuppgifter.<br />
Medarbetare i ordets rätta bemärkelse.<br />
Gårdens övergripande vision finns där<br />
självklar för alla, som producerande<br />
jordbruk <strong>och</strong> kulturplats. Alla får komma<br />
med idéer <strong>och</strong> man pratar sedan<br />
ihop sig om hur det ska bli till, om det<br />
passar in. Gården som en helhet, med<br />
jorden, växterna, djuren, människorna<br />
– <strong>och</strong> naturen hänger ihop.<br />
Vägen hit<br />
Hur kom det här sig då? Varför här? Varför<br />
detta? Jonas bakgrund skrivs till stor<br />
del med två ord: Dalsland <strong>och</strong> politiskt<br />
engagemang. I Dalsland lärde han sig<br />
massor på paret Hotvedts <strong>bio</strong>dynamiska<br />
mjölkgård nära Frändefors (nu nedlagd).<br />
Tankar om egen plats väcktes… Politiken<br />
har också varit en gedigen skola, för<br />
nu har han stor användning av sin kunskap<br />
<strong>och</strong> insikt i hur byråkratin funkar<br />
<strong>och</strong> hur man kan arbeta konstruktivt<br />
med myndighetskontakter. Dessutom<br />
har det politiska arbetet gjort Bossgården<br />
möjlig, för han satt i riksdagen en<br />
period. Där har man som bekant bra<br />
betalt. Jonas la undan. Till Gården som<br />
väntade någonstans. Här fanns den, 15<br />
hektar av skog, äng <strong>och</strong> åker med för<br />
hans idéer idealisk fördelning.<br />
Här fanns också alla redskap för jordbruket<br />
kvar, sedan det lades ner på<br />
sjuttiotalet. Bostadshuset hade kvar sin<br />
gamla charm, men var moderniserat på<br />
femtiotalet. Det visar sig under samtalets<br />
gång att vi har gemensamt intresse
för landskapshistoria, Jonas har just läst<br />
in en examen <strong>och</strong> jag har min gamla<br />
inom angränsande områden.<br />
Jordbrukets reformer<br />
I stora delar av Sverige genomfördes det<br />
s.k. laga skiftet under andra halvan av<br />
1800-talet. Tiden när byarna sprängdes,<br />
även kallad. Gårdarna låg dessförinnan<br />
tätt tätt i byarna <strong>och</strong> markerna var delade<br />
i mängder av små lappar efter alla<br />
arvskiften under århundradens lopp <strong>och</strong><br />
på många håll omöjliga att bruka. Det<br />
gick knappt att vända årdret på tegen,<br />
än mindre köra med plog <strong>och</strong> man klampade<br />
ner grannens gröda för att komma<br />
åt sin egen. Med strider som följd. Alla<br />
gårdar skulle nu få lika fördelning av<br />
olika slags bördig mark, samlad kring<br />
sig, <strong>och</strong> husen flyttades ut till de ägor<br />
man fick sig tillskiftade. Därav den<br />
svenska landskapsbilden med enstaka<br />
utspridda gårdar i bygderna.<br />
Jorden blev rättvist fördelad, men det<br />
fick till följd en stor social förändring,<br />
som man kan undra hur medveten den<br />
var, för nu upphörde till stor del det kollektiva<br />
bärandet av jordbruket, det blev<br />
besvärligare att hjälpas åt, var <strong>och</strong> en fick<br />
lära sig att klara sig själv. Och det gick ju<br />
väldigt bra, när det några decennier senare<br />
kom jordbruksmaskiner <strong>och</strong> konstgödning<br />
… På så blev bönderna ”fria”.<br />
Schimärt, för de flesta fastnade istället<br />
i bankernas räntenät <strong>och</strong> de flesta är där<br />
än. Men i Östra Gerum gjordes ett annat<br />
slags jordbruksreform redan på 1820-talet<br />
– enskifte. Det innebar att en gårds<br />
alla marker blev hoplagda till ett sammanhängande<br />
stycke, men att de flesta<br />
gårdar fick ligga kvar. Byn sprängdes<br />
inte fullständigt.<br />
Så nu ligger gårdarna här längs byvägen,<br />
med varsina långa stengärdade fägator<br />
slingrande iväg åt sidorna som ett<br />
mönster av små kinesiska murar backe<br />
ner <strong>och</strong> kulle upp. Bossgårdens marker<br />
är ett 100 m brett <strong>och</strong> 1 ½ km långt<br />
band. Tidigare lika mycket på andra<br />
sidan vägen, men det har Jonas sålt av.<br />
Roligt nog finns nu faktiskt djur på nästan<br />
varje gård här, <strong>och</strong> en är mjölkgård,<br />
där Jonas arbetar som avbytare ibland.<br />
Hela byn är nu också med i kulturimpulsen<br />
Bossgården. I Kulturföreningen<br />
Gyllene Galten, som var förutsättningen<br />
för att kunna ha pub i svinstian, finns<br />
ett femtiotal medlemmar. De första ka-<br />
fégästerna vid premiären härom helgen<br />
var det gamla paret i granngården, som<br />
i sakta mak promenerade över, med<br />
krumma ryggar, stödda på käppar…<br />
Länge har man här bott...<br />
Vi går ut <strong>och</strong> ser på markerna. Nedanför<br />
åsen med gårdens alla hus är åkrarna,<br />
ganska små ytor där det växer råg <strong>och</strong><br />
vete till gårdens egen försörjning <strong>och</strong><br />
för avsalu i butiken. Malning sker i en<br />
mindre kvarn i trakten. Längre bort efter<br />
fägatan träffar vi hönsen, som har ett<br />
mobilt hus på hjul, där det värps <strong>och</strong> där<br />
det tydligen är ett härligt stoffbad inunder,<br />
för där ligger de allihop. Vi ska<br />
till en tallbevuxen kulle där det finns<br />
fornlämningar, som Sanna <strong>och</strong> Jonas<br />
vill veta mer om. Jodå, ett femtal stora<br />
stensättningar från århundradena runt<br />
Kristi Födelse finns här, historiens vingslag…<br />
skapar skön känsla av kontinuitet<br />
<strong>och</strong> meningsfullhet, tänker jag.<br />
Kreativa begränsningar!<br />
Tillbaka på gården dricker vi kaffe <strong>och</strong><br />
äter Sannas smarriga muffins, se recept<br />
intill, <strong>och</strong> bullar från nystartat litet hembageri<br />
i grannskapet. Kaféköket här på<br />
Bossgården är värt några egna ord. Det<br />
minimalaste minimala, byggt utifrån<br />
kassa <strong>och</strong> utrymme, snarare ett pentry,<br />
men helt godkänt. Det gäller att veta<br />
vad man vill. De ville kafé. Reglerna<br />
Bossgården sedd utifrån markerna.<br />
Det vänstra huset i sluttningen<br />
är den gamla smedjan, som<br />
nu ställs iordning igen.<br />
är stela, men tydliga! Köket är så litet,<br />
att man bara kan baka där. Eller diska.<br />
Inte samtidigt. Och det gjorde faktiskt<br />
det hela paradoxalt nog enklare. Det<br />
bakas i förväg, bröd <strong>och</strong> kakor, så när<br />
kaféet har öppet är det bara diskning där<br />
i köket. Tiden skiljer arbetsuppgifterna<br />
åt, inte rummet! Färdiga smörgåsar får<br />
man enligt reglerna inte servera här.<br />
Men gäster får gärna bre sina smörgåsar<br />
själva, så Jonas <strong>och</strong> Sanna dukar<br />
upp smörgåsbuffé! Ta av det hembakta<br />
brödet av eget mjöl, <strong>eko</strong>-smör, <strong>eko</strong>-ost,<br />
egna lammsalamin <strong>och</strong> grönsaker från<br />
gården <strong>och</strong> komponera själv, härligt!<br />
Och kostar? Tio kronor. Ingen behöver<br />
ju ägna tid åt att stå <strong>och</strong> skära, breda,<br />
hyvla… Genialt fiffig kyl håller ost, salami<br />
<strong>och</strong> smör fräscht på buffébordet:<br />
återvinning av gammal liten långpanna<br />
med kylklampar i <strong>och</strong> en gammal liten<br />
bakplåt ovanpå. Gamla svarta bakplåtar<br />
är också griffeltavlor för prislista <strong>och</strong><br />
meny.<br />
I butikshyllorna står ännu inte så många<br />
produkter. Jonas <strong>och</strong> Sanna vill hitta så<br />
schyssta saker som möjligt, helst från<br />
små kooperativ <strong>och</strong> få mellanhänder.<br />
Mat till oss <strong>och</strong> som på vägen värnat<br />
om människor <strong>och</strong> natur. Kaffet från<br />
Mut Vitz-kooperativet i Mexiko till exempel,<br />
kostar femti spänn. Bossgårdens<br />
påslag är noll kronor. Pengarna går till<br />
2/2008
de som odlar kaffet, helt enkelt. Mer<br />
om Mut Vitz i nästa nummer! I butiken<br />
säljs också det egna mjölet, äggen från<br />
hönsen där ute i markerna <strong>och</strong> som sagt<br />
lammsalamin, som görs av eget kött i ett<br />
litet charkuteri i grannskapet.<br />
På Bossgården finns också några<br />
kor, rödkullor <strong>och</strong> jersey, för köttet <strong>och</strong><br />
betets skull, <strong>och</strong> ett trettiotal får. De går<br />
just nu på bete på ett av västra Sveriges<br />
största järnåldersgravfält i Dimbo, några<br />
kilometer härifrån.<br />
Under sommaren ordnas det musikkvällar<br />
på Bossgården <strong>och</strong> den 16 augusti<br />
planeras en mini-musikfestival. Det är<br />
lätt att hitta Östra Gerum på kartan mellan<br />
Falköping <strong>och</strong> Tidaholm <strong>och</strong> det står<br />
skylt vid vägens kant till denna härliga<br />
plats!<br />
Schysst mat från hela världen<br />
<strong>och</strong> glass från länet, av mjölk från<br />
korna här på Falbygden.<br />
Fri Jord tronar längst upp<br />
på tidskriftshyllan...<br />
sannas<br />
morotsmuffins<br />
(serveras på<br />
bossgårdens Café)<br />
Denna sats blir ca 20 st<br />
Blanda:<br />
2 1/2 dl vetemjöl<br />
½ tsk salt<br />
1 tsk kanel<br />
1 tsk bakpulver<br />
½ tsk bikarbonat<br />
Vispa för sig:<br />
1 ½ dl rapsolja<br />
2 dl råsocker<br />
Vispa i ett i taget:<br />
3 ägg<br />
Riv:<br />
skalet från 1 citron<br />
200 g morötter, fint<br />
Blanda alltsammans PLUS 100 g<br />
solrosfrön.<br />
Bossgården odlar i nuläget grönsaker i<br />
långa rader, i första hand för att försörja<br />
de som bor <strong>och</strong> arbetar här, kort eller länge<br />
samt till kaféets behov <strong>och</strong> gårdsbutiken.<br />
Fördela smeten i muffinsformar av<br />
papper (eller metall). Grädda ca 15<br />
min i 225 grader. Garnera med en<br />
flisa valnöt, som sticks ner i kakan<br />
efteråt.<br />
Av bikarbonatet i smeten blir en<br />
kemisk reaktion med solrosfröna,<br />
som blir vackert <strong>och</strong> märkligt gröna.<br />
Muffinsarna smakar lite nötigt<br />
<strong>och</strong> är tuggigt goda av alla fröna.<br />
Innanför det lilla fönstret under skylten finns<br />
puben. I den gamla svinstian.
Lerbyggeföreningen i Sverige!<br />
en ideell intresseorganisation<br />
<strong>och</strong> nätverk för byggande av<br />
naturbaserade material<br />
www.naturligt-byggeri.com<br />
STOPPA GENMANIPULATIONEN!<br />
Beställ informationsblad om GMO<br />
Tidningen Småbrukaren<br />
ingår i medlemsavgiften<br />
som är 200 kr.<br />
Beställ gärna<br />
gratis provex av<br />
Småbrukaren!<br />
Ring 011-39 16 74<br />
eller 0521-25 70 48<br />
lanestrand@telia.com<br />
www.smabrukaren.se<br />
8 2/2008<br />
Bli medlem i<br />
Förbundet<br />
Sveriges<br />
Småbrukare<br />
<strong>och</strong> stöd vår kamp<br />
för småbruken <strong>och</strong><br />
en småskalig<br />
livsmedelsproduktion<br />
i hela landet<br />
Vårdar du dig om modernäringen?<br />
Flory gate-stiFtelsen<br />
’Fred med jorden’<br />
ger årligen stipendier till kvinnor som ”vårdar<br />
sig om modernäringen” genom yrkesodling<br />
eller forskning med <strong>eko</strong>logisk/<strong>bio</strong>dynamisk<br />
metod <strong>och</strong> förhållningssätt. gärna i <strong>skåne</strong>,<br />
enligt stadgarna.<br />
i nära 25 år har medel delats ut till fler än<br />
130 kvinnor över hela landet <strong>och</strong> även till<br />
några i danmark.<br />
odlar du själv?<br />
Känner du någon passande stipendiat?<br />
mer information <strong>och</strong> anmälningsblankett<br />
finns på hemsidan nedan!<br />
www.fredmedjorden.se
- Pengar - ett miljöproblem<br />
- Varför ränta?<br />
- Medborgarlön<br />
- Skatter - idéer till<br />
förändring NY!<br />
Författare <strong>och</strong> red.<br />
Göran Hjort<br />
Kontakt:<br />
goranhjort@hotmail.com<br />
TANKEVÄCKARE!<br />
Klartänkta <strong>och</strong> lättlästa<br />
böcker för den<br />
som vill få inblick i<br />
hur vårt <strong>eko</strong>nomiska<br />
system fungerar,<br />
vilka konsekvenser<br />
det får för framtiden<br />
samt tänkbara <strong>och</strong><br />
beprövade alternativ.<br />
2/2008<br />
minni har allt i <strong>eko</strong>logiska kläder<br />
för hela familjen, från tå till huvud,<br />
från underkläder till ytterplagg <strong>och</strong> skor.<br />
Sveagatan 3 i Göteborg.<br />
Öppet torsdagar <strong>och</strong> fredagar kl 12-18,<br />
lördagar kl 11-15.<br />
minni postorder! Ring 0303-92 690.<br />
minni webshop! www.minni.se<br />
9
Från jord till bord med egen mjölkvarn<br />
HEMMAKVARNEN<br />
Kvarnen tar liten plats <strong>och</strong> säden till ett bröd tar endast<br />
några minuter att mala. Kvarnen är så vacker att den<br />
kan stå framme i köket.<br />
Vill du veta varför dessa hemmakvarnar är så populära i<br />
miljoner europeiska hem – då skall du unna dig smaken<br />
<strong>och</strong> doften av bröd som är bakat av färskmalet mjöl.<br />
Alla beståndsdelarna i sädeskornen finns med i färskmalet<br />
mjöl.<br />
Redan efter en kort tid påverkar oxidationsprocesser<br />
mjölets näringsvärde <strong>och</strong> mjölets kvalitet <strong>och</strong><br />
smak blir fort sämre efter det att säden har malts.<br />
Kvalitetsnedsättningen undviks med färskmalet mjöl.<br />
Nu har du möjlighet att förbättra din livskvalitet ytterligare<br />
när du producerar levande föda till dig själv <strong>och</strong><br />
dina närmaste.<br />
www.hemmakvarnen.se info@hemmakvarnen.se 08-6630889 • 073-0536652<br />
Nya samtal med naturandar ny bok från Nova Förlag<br />
Det första bandet i den här serien, Naturandar <strong>och</strong> vad de säger, slog ner som en<br />
bomb! Här följer nu fortsättningen. Återigen talar naturandarna till oss <strong>och</strong> uppenbarar<br />
förunderliga sammanhang från världar som är stängda för de flesta människor. Boken<br />
innehåller även en avdelning med frågor som läsare har ställt, liksom naturandarnas<br />
svar. Innehåller bl.a. avsnitt om växtvärlden <strong>och</strong> jordbruk. 213 sidor, vackert inbunden.<br />
Säljs dels genom bokhandlar, dels direkt från förlaget: Sätt in 260 kr på vårt plusgiro<br />
441 55 86-9 eller bankgiro 5040-0126 <strong>och</strong> skriv boktitel, namn <strong>och</strong> adress på talongen,<br />
så kommer boken hem i brevlådan! (Endast Sverige)<br />
Nova Förlag www.novaforlag.nu info@novaforlag.nu tel. 046–12 12 48<br />
30 2/2008
MAJAS VÄRKTABLETTER!<br />
Majas värktablett är tyg med fastsydd, kardad, otvättad<br />
speciellt framtagen ull, särskilt rik på ullfett. Den ger smärtlindring<br />
<strong>och</strong> ökar blodcirkulationen. Olika storlekar!<br />
ULL & MULL<br />
EK. FÖRENING<br />
VEKHYTTAN, 716 93 FJUGESTA<br />
TEL 0585-24125<br />
2/2008<br />
In i livet!<br />
- människan i trädgården -<br />
Ett helhetsperspektiv på grön terapi<br />
för stressrelaterad sjukdom<br />
Av Vera Billing<br />
250 kr inkl. porto<br />
För beställning:<br />
www.igenom.se<br />
www.wwoof.se<br />
31
B<br />
Returadress:<br />
Box 2<br />
474 21 Ellös<br />
Efter sommar kommer höst<br />
<strong>och</strong> FRI JORD riktar uppmärksamheten<br />
mot andra världsdelar, samt funderar<br />
kring jorden, maten <strong>och</strong> pengarna.<br />
Bidra gärna med tips <strong>och</strong> material!!<br />
Bild Maria Westerberg<br />
www.ingur.com/vildhjärta