Regleringen av marknadsföringen av alkohol i ... - Vaasan yliopisto
Regleringen av marknadsföringen av alkohol i ... - Vaasan yliopisto
Regleringen av marknadsföringen av alkohol i ... - Vaasan yliopisto
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Vaasan</strong> <strong>yliopisto</strong>n julkaisuja. Tutkimuksia 47<br />
Med hänvisning till artikel 28 EG-fördraget hävdade GIP att ett förbud <strong>av</strong> annonser<br />
i periodiska tidskrifter utgör ett hinder för att <strong>alkohol</strong>drycker framställda i<br />
andra medlemsländer får tillträde till den svenska marknaden. Därmed ansåg man<br />
att 2 § 3 st <strong>alkohol</strong>reklamlagen stred mot artikel 28 och var således inte tillämplig.<br />
GIP ansåg också att undantagsbestämmelserna till artikel 28 i artikel 30 EGfördraget<br />
inte kunde tillämpas då den gällde skydd för allmänna intressen, såsom<br />
folkhälsan, men detta syfte kunde uppnås med mindre gr<strong>av</strong>a metoder än totalförbud<br />
<strong>av</strong> <strong>alkohol</strong>reklam. 138<br />
Stockholms tingsrätt begärde ett förhands<strong>av</strong>görande <strong>av</strong> EG-domstolen för att<br />
framförallt få klarhet i huruvida EG-fördragets bestämmelser om fri rörlighet för<br />
varor utgjorde ett hinder mot förbudet mot kommersiella annonser för <strong>alkohol</strong>haltiga<br />
drycker som förekom i 2 § <strong>alkohol</strong>reklamlagen.<br />
EG-domstolen prövade i sitt förhands<strong>av</strong>görande, C -405/98, först frågan om det<br />
svenska <strong>alkohol</strong>reklamförbudet kunde betraktas falla utanför tillämpningsområdet<br />
för artikel 28 i enlighet med den så kallade Keck-principen, enligt vilken marknadsföring<br />
i allmänhet skall anses stå utanför regleringen i artikel 28. EGdomstolen<br />
menade dock att så inte var fallet. När det gällde sådana varor som<br />
<strong>alkohol</strong>drycker, vars konsumtion styrs <strong>av</strong> traditionella sociala sedvänjor och lokala<br />
vanor, kan ett förbud mot all slags reklam som riktar sig till konsumenter, genom<br />
annonser i press, radio och TV, via icke-begärd direktreklam eller genom<br />
utomhusreklam medföra att marknadstillträdet för varor från andra medlemsländer<br />
försvåras i större utsträckning än vad som är fallet för inhemska varor, som<br />
konsumenterna är mer vana med. Förbudet ifråga kunde sålunda motiveras enbart<br />
utifrån artikel 30 EG. 139<br />
EG-domstolen framhöll vidare att bestämmelser som begränsar möjligheterna att<br />
göra reklam för <strong>alkohol</strong>drycker i syfte att motverka <strong>alkohol</strong>missbruk bidrar till att<br />
skydda folkhälsan. EG-domstolen ansåg att artiklarna 28 och 30 EG samt artiklarna<br />
46 och 49 EG inte utgör hinder mot ett förbud mot kommersiella annonser i<br />
periodiska skrifter vid marknadsföring <strong>av</strong> sprit, vin och starköl till konsumenter,<br />
så vitt det inte mot bakgrund <strong>av</strong> de faktiska och rättsliga omständigheter som<br />
kännetecknar förhållandena i den berörda medlemsstaten framgår att det är möjligt<br />
att skydda folkhälsan mot <strong>alkohol</strong>ens skadeverkningar genom åtgärder som i<br />
mindre utsträckning påverkar handeln inom gemenskapen. 140<br />
138 Mål nr T 8-1111-97 (Stockholms Tingsrätts dom, Gourmet-målet)<br />
139 C-405/98, Konsumentombudsmannen mot Gourmet International Products AB.<br />
140 Ibid.