Brahehus slottsruin - BYGGNADSV Å RD
Brahehus slottsruin - BYGGNADSV Å RD
Brahehus slottsruin - BYGGNADSV Å RD
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Kulturhistorisk förstudie och åtgärdsförslag<br />
<strong>Brahehus</strong> <strong>slottsruin</strong><br />
Gränna socken i Jönköpings kommun<br />
Jönköpings län<br />
JÖNKÖPINGS LÄNS MUSEUM<br />
Byggnadsvårdsrapport 2008:61
Rapport och foto: Robin Gullbrandsson<br />
Grafisk design: Anna Stålhammar<br />
Tryckning och distribution: Lena Sletteberg<br />
Jönköpings läns museum, Box 2133, 550 02 Jönköping<br />
Tel: 036-30 18 00<br />
E-post: info@jkpglm.se<br />
www.jkpglm.se<br />
Utdrag ur tryckta och ajourhållna ekonomiska kartor är återgivna enligt tillstånd:<br />
Ur karta © Lantmäteriet. Medgivande MS20067/02097.<br />
© JÖNKÖPINGS LÄNS MUSEUM 2008
Innehåll<br />
Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5<br />
<strong>Brahehus</strong> tillkomst – ”för prospects skull” . . . . . . . . . . . . . . . . 6<br />
<strong>Brahehus</strong> förfall . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 7<br />
<strong>Brahehus</strong> konserverings- och restaureringshistorik . . . . . . . . . 10<br />
Händelsehistorik . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 15<br />
Referenser. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 16<br />
<strong>Brahehus</strong> idag – skadebild och åtgärdsförslag . . . . . . . . . . . . . 17<br />
Östra fasaden . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 18<br />
Norra fasaden . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 19<br />
Västra fasaden . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 20<br />
Södra fasaden . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 21<br />
Östmurens insida . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 22<br />
Nordmurens insida . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 23<br />
Västmurens insida . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 24<br />
Sydmurens insida . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 25<br />
Huvudbyggnadens inre . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 25<br />
Borggårdsmurarna . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 26<br />
Norra tornet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 27<br />
Södra tornet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 28<br />
Bilaga . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 30
Utdrag ur ekonomiska kartans blad Uppgränna 7E 7e 1993.
Inledning<br />
<strong>Brahehus</strong> <strong>slottsruin</strong> (RAÄ 43) i Gränna socken utgör en av de<br />
ruiner i Jönköpings län som ingår i länets fornvårdsprogram. Anläggningarna<br />
har mer eller mindre akuta vårdbehov till följd av<br />
bristande murverksunderhåll. <strong>Brahehus</strong> uppvisar partiellt risk för<br />
ras och är samtidigt en av länets mest besökta ruiner genom sitt<br />
läge vid motorvägen E4. Länsstyrelsen har diskuterat innehåll, inriktning<br />
och omfattning av ett åtgärdsprogram för ruinen tillsammans<br />
med Jönköpings läns museum och Stenmontering i Bohuslän<br />
AB. På länsstyrelsens uppdrag har Jönköpings läns museum utfört<br />
en kulturhistorisk förstudie och i samarbete med Stenmontering i<br />
Bohuslän AB gjort en utredning av ruinens skador och tagit fram<br />
ett åtgärdsprogram. Rapportansvarig har varit antikvarie Robin<br />
Gullbrandsson.<br />
Syfte<br />
Förstudien syftar till att klarlägga ruinens restaureringshistorik, vilka<br />
arbeten som utförts, hur och med vilka material de har skett och<br />
vilka avtryck de har lämnat i ruinen. Därigenom ökas kunskapen<br />
kring vad som är autentiskt. Direkt kopplat till upprättandet av ett<br />
åtgärdsprogram är kartläggandet av ruinens skadebild. <strong>Å</strong>tgärdsprogrammet<br />
skall ligga till grund för vårdinsatser som planeras utföras<br />
under kommande år.<br />
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
5
6 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Erik Dahlbergs förlaga till Suecia Antiqua av <strong>Brahehus</strong> torde ge en tämligen sannfärdig bild. Med all tydlighet framgår de rika fasadmålerier<br />
som utfördes av Johan Werner d.ä. JLM.<br />
Planritning av <strong>Brahehus</strong>. Norr är snett uppåt mot<br />
vänster. JLM.<br />
<strong>Brahehus</strong> tillkomst – ”för prospects skull”<br />
Ruinen av <strong>Brahehus</strong> ligger med vid utsikt på randen av Grännabergets<br />
förkastningsbrant. Även som ruin utgör slottet en del av det<br />
visuella samband som fi nns med Gränna stad, Visingsborg och Västanå<br />
slott. De tre slotten avsågs bilda en liksidig triangel. I samband<br />
med greve Per Brahe d.y:s byggnadsarbeten på Visingsborgs slott på<br />
1630-talet föddes tanken på ett lustslott på fastlandet i linje med<br />
Visingsborgs huvudaxel. Dess proportioner måste bli stora för att<br />
det skulle synas på avstånd. En viktig del i valet av plats var den goda<br />
utsikten. 1638 påbörjades det mödosamma arbetet med bygget, som<br />
krävde att sten forslades upp för branten. För yttermurarna till det<br />
kvadratiska huset i två våningar användes föga bearbetad marksten<br />
och till hörn- och fönsteromfattningar fi nhuggen sandsten. Innerväggarna<br />
murades av tegel. På grund av andra byggnadsarbeten i<br />
grevskapet gick arbetet långsamt. 1645 utfördes inredningen. Det<br />
valmade yttertaket var försett med en altan och i övrigt spåntäckt<br />
och struket med rödfärg och tjära. 1646 uppfördes murar kring en<br />
borggård. Dessa avtäcktes med torv och i borggårdens hörn restes<br />
torn med spiror. I det södra tornet, som troligen kom att fungera
som kök, grävdes en brunn. Det norra tornet fungerade som rustkammare<br />
med en källare som kan ha varit fånghåla. Arbetena på<br />
slottet leddes först av hauptmannen Julius Kemmener och sedan<br />
av murmästaren Hans Andersson och Per Byggemästare. Kring<br />
1650 arbetade Brahes hovmålare Johan Werner d.ä. med in- och<br />
utvändiga dekorationsmålerier. Kring fönster och hörn målades på<br />
putsen rika kolonnuppställningar och bladverk, vilka syns på Erik<br />
Dahlbergs teckning för Suecia Antiqua. Portarna omgavs med<br />
omfattningar i fi nhuggen sandsten. 1661 täcktes taket med plåt.<br />
Sedermera förhöjdes borggårdsmurarna. När Gränna började anläggas<br />
1652 orienterades parallellgatorna så att de var riktade mot<br />
<strong>Brahehus</strong> och därifrån kunde folklivet på dem betraktas.<br />
<strong>Brahehus</strong> kom i sin övre våning att rymma bostadsutrymmen och<br />
festsal och i den nedre fatabur och kök. Därtill fanns källare under<br />
hela huvudbyggnaden. Med andra ord var <strong>Brahehus</strong> mer än bara ett<br />
lustslott, snarare en permanentbostad. Per Brahe hade också tanken<br />
att slottet skulle kunna fungera som residens för hans maka när<br />
denna blivit änka, hon avled dock före det var färdigställt. Redan<br />
från början hade också greven visioner av slottet som ett besöksmål<br />
och funderade på att anlägga en krog där. Som egentlig bostad<br />
kom <strong>Brahehus</strong> dock aldrig att nyttjas. Slottets kvadratiska plan och<br />
altanprydda tak har paralleller i både Per Brahes senare tillkomna<br />
jaktslott Brahehälla och i Eksjöhovgård från omkring 1660. Förebilder<br />
står att söka hos en grupp renässansslott i Mälardalen från<br />
tidigt 1600-tal som kombinerar inhemsk byggnadstradition med<br />
kontinental palladianism. <strong>Brahehus</strong> placering ger ett eko av slotten<br />
längs de tyska fl oddalarna, en bild som Brahe var bekant med.<br />
<strong>Brahehus</strong> förfall<br />
Efter Per Brahes död 1680 övertogs <strong>Brahehus</strong> av brorsonen, greve<br />
Nils Brahe, vilken aldrig intresserade sig för slottet. Vid fl era tillfällen<br />
utsattes det förfallande slottet för inbrott och stölder. De fl esta<br />
inventarierna auktionerades ut i Jönköping 1697–1702. 29 september<br />
1708 brann slottet tillika med byn Uppgränna under en väldig<br />
storm. Tak, inredning, fl yglar, ladugård och stall brann ned.<br />
Under 1800-talet blev ruinen ett romantiskt utfl yktsmål och avbildades<br />
vid fl era tillfällen. Den äldsta kända bilden av ruinen är en<br />
gravyr från 1788 utförd av Linnerhielm. Vyn är från Gränna och<br />
visar att borggårdsmurarna ännu stod till en ansenlig höjd. Sedermera<br />
riksantikvarien Bror Emil Hildebrand berättar i sina reseminnen<br />
från 1828–29 att putsen till stor del var bevarad på murarna,<br />
men att innerväggarna var nästan helt raserade. Lundaprofessorn<br />
och arkitekten Carl Georg Brunius konstaterade vid samma tid att<br />
putsen ännu bara fragment av dekormåleri. 1848 besöktes ruinen<br />
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
Den äldsta avbildningen av <strong>Brahehus</strong> fi nns på Johan<br />
Werner d.ä:s porträtt av Per Brahe d.y. i sitt grevskap<br />
någon gång på 1640-talet. Här syns den triangel som<br />
de tre slotten <strong>Brahehus</strong>, Visingsborg och Västanå bildar<br />
med Gränna kyrka i mitten. <strong>Brahehus</strong> har ännu inte<br />
fått sin fasaddekor. JLM.<br />
Linnerhielms kopparstick från 1788 är den första kända<br />
avbildningen av <strong>Brahehus</strong> som ruin. JLM.<br />
7
8 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Tuschlavering av Juhlin från tidigt 1800-tal. JLM.<br />
<strong>Brahehus</strong> skildrad i en romantiskt präglad litografi från 1828 efter förlaga av<br />
M G Anckarsvärd. Nedan litografi av okänd upphovsman. JLM.<br />
av konsthistorikern Nils Månsson Mandelgren. Teckningar och<br />
fotografi er från förra sekelskiftet ger en bild av hur långt förfallet<br />
då var gånget. Krönpartierna på huvudbyggnaden uppvisar en<br />
sicksackprofi l och valven över de båda yttre fönsteröppningarna<br />
i östfasaden är helt kollapsade och har i sitt fall även demolerat<br />
valven till fönsteröppningarna i våningen under så att fasaden har<br />
två genomgående rämnor. Kring nästan alla fönsteröppningar är<br />
omfattningarna mer eller mindre bortfallna och i nordfasaden har<br />
valven över nedervåningens västliga och östliga fönster rasat och<br />
skapat stora rämnor. Den invändiga putsen är till stor del nedfallen<br />
och hela interiören har meterhöga rasmassor. Av borggårdsmurarna<br />
är den sydliga utrasad och tornen är ruinerade nästan ned till fönsterbottnarna<br />
i deras övre våning.
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
Ruinen år 1877, fotograferad av C F Lindberg. I stort sett befann sig ruinen i detta skick när 1910-talets restaurering påbörjades. Fönsteromfattningar<br />
och murkrön är kraftigt skadade, södra borggårdsmuren helt ramponerad. Observera att södra fasaden ännu hade ganska mycket<br />
puts kvar. JLM.<br />
9
10 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Fotografi från 1910-talets restaurering, sydmurens insida. Lägg märke till de omfattande ommurningsarbetena i anslutning till fönsteröppningar<br />
och krön. En väsentlig del av den inre stenbeklädnaden hade tydligen fallit ned från murkärnan. Mellan de båda fönstren är en nu<br />
försvunnen putstyta med dekormåleri i form av slingor. ATA.<br />
<strong>Brahehus</strong> konserverings- och<br />
restaureringshistorik<br />
1910-talet - ruinen räddas<br />
Planer på <strong>Brahehus</strong> konservering formulerades redan 1891. Detta<br />
år uppgjorde Vitterhetsakademien en stor plan för underhållet<br />
av fastlandets viktigaste ruiner, däribland Visingsborg och<br />
<strong>Brahehus</strong>. Detta arbete leddes av antikvarien Emil Eckhoff .<br />
Först 1909 anslogs dock medel till <strong>Brahehus</strong> konservering.<br />
Arbetena igångsattes 1911 och slutfördes 1913 under ledning av<br />
byggmästare A Erlandsson efter Eckhoff s anvisningar. En stor del<br />
av rasmassorna avlägsnades från ruinens inre, men man grävde<br />
aldrig ned till den ursprungliga golvnivån. Fönsteröppningarnas<br />
omfattningar återuppmurades med befi ntlig huggen sandsten och<br />
nytt tegel. I nedre våningen fi ck fönstren nya tegelvalv medan<br />
fönstren i övre våningen försågs med avbärande järnbalkar
Ruinen efter 1910-talets restaurering. Fotografi från 1930-talet. JLM.<br />
som krön. Det är dock oklart om nedervåningens fönster<br />
ursprungligen var välvda annat än mot borggården. På Dahlbergs<br />
teckning har de raka krön. Södra fönsteröppningarna i östra<br />
muren och de yttre i den norra återskapades med nya helt nya<br />
murverk. Murkrönen ommurades och påmurades något för att<br />
få en jämnare mer lättavtäckt profi l. Avtäckningen skedde med<br />
cement som även användes till det omfattande omfognings- och<br />
murningsarbetet. En tunnslipsanalys har visat att det var en<br />
kombination av luftkalk och portlandcement. Troligen fi ck även<br />
fönsterbottnarna sina betongskollor vid detta tillfälle. Framförallt<br />
på insidan var murverket skadat, medan det var mer intakt på<br />
utsidan. De raserade delarna av borggårdsmurarna återuppfördes<br />
och alla murkrön på borggården avtäcktes med grästorv.<br />
1950-talet – ny konservering<br />
1926 inspekterades ruinen till följd av att det sydöstra källarvalvet<br />
rasat in. Någon åtgärd vidtogs ej vid detta tillfälle. Något underhållsarbete<br />
på ruinen kom inte att ske under kommande två decennier.<br />
1935 framfördes klagomål på att ruinens inre var belamrat med<br />
byggnadsställningar från restaureringen och bevuxet med buskage.<br />
Gräset på torven på borggårdsmurarna var till stor del bortvissnad.<br />
1946 konstaterade landsantikvarie Gunnar Svahnström att ruinen<br />
var i dåligt skick. I murkrönens cementavtäckningar hade sprickor<br />
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
Flygfotografi från 1934. ATA.<br />
11
12 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Västmurens insida efter omfogning 1958. Fotograf: Ivar<br />
Meurling. JLM.<br />
1958 års konservering. Omfogning av huvudbyggnaden och konservering av<br />
tornen. Fotograf: länsskogvaktare Ivar Meurling. JLM.<br />
uppstått och vatten trängde in med frostsprängning som följd. Flera<br />
av de tegelmurade fönstervalven uppvisade frostsprängt tegel och<br />
i huvudbyggnadens nordöstra hörn hade en större vertikal spricka<br />
uppstått.<br />
1958 genomfördes omfattande konserveringsinsatser med fi nansiering<br />
från Riksantikvarieämbetet och Gränna hembygdsförening.<br />
Arbetsledare var byggmästare Bertil Carlsten som tidigare svarat för<br />
restaureringen av Visingsborg. Arbetena utfördes under antikvarisk<br />
kontroll av landsantikvarie Allan Nilsson. En ny murkrönsavtäckning<br />
utfördes av armerad betong som sedan asfalterades. Skador<br />
i tegelvalven lagades. Murarna gicks över såväl in- som utvändigt<br />
varvid lösa stenar fastsattes och skadade fogar nygjordes med vad<br />
som troligen var kalkcementbruk. I detta arbete infattades också de<br />
tidigare endast nödtorftigt åtgärdade tornen. En smärre utgrävning<br />
gjordes av det inrasade källarvalvet av två grännaungdomar under<br />
ledning av landsantikvarien. I det södra tornet byggdes ett tak över<br />
lösa, huggna stenar som hade påträff ats i rasmassorna. Tornets fönsteröppningar<br />
murades igen med sten och tegel.<br />
1970-talet – utgrävning och restaurering i motorvägens<br />
skugga<br />
1960 började en ny dragning av riksväg 1 i form av motorväg att<br />
diskuteras. Den slutgiltiga sträckningen kom att gå över Grännaberget<br />
och passera <strong>Brahehus</strong> på ett avstånd av ca 50 meter. 1972<br />
var motorvägssträckan färdig att ta i bruk. I anslutning till ruinen<br />
hade Vägverket anlagt en rastplats efter många års diskussioner med<br />
landsantikvarien och Riksantikvarieämbetet som motsatte sig att<br />
även en bensinstation skulle ingå.
Som en följd av motorvägsbygget gjordes 1971–73 en AMS-fi nansierad<br />
arkeologisk och byggnadshistorisk undersökning av ruinen.<br />
Amanuens Britt <strong>Å</strong>strand från Jönköpings läns museum stod för<br />
ledningen av dessa arbeten som utfördes av personal från AMS<br />
skogsstation i Ödeshög. Flera av landets ruiner blev föremål för<br />
liknande beredskapsarbeten under 1970-talet. De resterande rasmassorna<br />
i huvudbyggnadens inre avlägsnades och resterna av inre<br />
mellanväggarna blottades. Dessa murar av sten och tegel var överlag<br />
i dåligt skick; tegel och murbruk hade i stor omfattning vittrat bort.<br />
De fynd som gjordes bestod huvudsakligen av fönsterglas, spik,<br />
kopparbleck från taket, fragment av kakelklädda spisar och huggen<br />
sten. Rester av dekormålad puts på murresterna kunde konstateras<br />
liksom på insidan av östmuren. Sistnämnda demonterades 1974<br />
och konserverades av Sven Wahlgren. Även trappan i huvudbyggnadens<br />
nordöstra hörn frilades. Det sydöstra källarvalvet rensades<br />
från rasmassor. Även i de båda tornen avlägsnades rasmassor. I det<br />
södra tornet påträff ades därvid en brunn. Borggårdens kullerstenstäckning<br />
togs fram.<br />
Program för restaureringsinsatserna hade tagits fram av ingenjör<br />
Helmer Forsvik vid Riksantikvarieämbetets vårdsektion. Markytan<br />
i huvudbyggnaden avjämnades med rasmassor, grusades och försågs<br />
med dräneringsrör som mynnar genom bomhål i ruinens sydvästra,<br />
sydöstra och nordvästra hörn. Mellanväggarna rensades från vittrat<br />
tegel och bruk varefter de murades upp sten och gammalt tegel så<br />
de fi ck en jämn yta. Murarna avtäcktes med stålslipade betongplattor<br />
med nätarmering. På samma sätt vederfors de två spisbottnar<br />
som tagits fram. Trappans spindel av huggen sandsten omfogades<br />
och avtäcktes med betongplatta. Även trappans olika plan belades<br />
med betongplattor, med undantag för de tre nedre intakta stegen.<br />
Järnbalkarna från 1910-talet målades i grått med rostskyddsfärg.<br />
De på berget vilande grundmurarna understoppades med jordfuktigt<br />
cementbruk. Lösa stenar i murarna fastsattes och alla skadade<br />
fogar in- och utvändigt omfogades. Det vittrande teglet i bl.a. fönstervalven<br />
på nedre våningen putsades över. Över de båda skadade<br />
källarutrymmena i söder göts ett betongvalv som stöttades av en<br />
betongvägg som även stabiliserade rasmassor därbakom. Det ganska<br />
välbevarade stenvalvet i sydöstra källaren förstärktes och kompletterades.<br />
Över valven lades plastmatta innan gruset påfördes. Till<br />
källarvalvet fl yttades de huggna eller målade stenar som påträff ats<br />
i rasmassorna och de som fanns i södra tornet. Till källaren sattes<br />
en port av tryckimpregnerat virke med handsmidda järnband. Övriga<br />
källarvalv fylldes upp med rasmassor. I norra tornet lades över<br />
befi ntligt tegelgolv ett lager plast och sedan grus och dräneringsrör<br />
med mynning på borggården. En befi ntlig spisbotten lagades och<br />
på denna lades en betongplatta. Fönsterbottnarna i norr och väster<br />
fogades med cement, den skadade östra försågs med betongplatta.<br />
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
Parti av huvudbyggnadens inre 1970. 1910-talets tegelvalv<br />
uppvisar vittringsskador. JLM.<br />
Borggårdens frilagda stensättning. JLM.<br />
13
14 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Västväggen 1985 efter sin senaste omfogning. Murkrönen har fått ny avtäckning och fönsteröppningarna i övervåningen försetts med stickbågsvalv<br />
av putsat betongtegel. Förgrundens mellanväggar restaurerades 1971-73 varvid golvytan grusades. JLST.<br />
Uppmurning av valv med betongtegel kring befi ntlig<br />
järnbalk. JLST.<br />
Skador i murarna lagades. Över en påträff ad stentrappa i södra<br />
tornet byggdes en ny trappa av tryckimpregnerat virke. Brunnen<br />
stabiliserades med cementringar och cementlock. Väggarna lagades<br />
och golvytan grusades. Teglet i de igensatta fönstren slammades från<br />
utsidan. Borggårdens stenläggning plockades upp och återlades efter<br />
avjämning av markytan i sand. Ytan täcktes sedan med grus. Enligt<br />
den byggnadshistoriska rapporten skall gotlandskalk ha använts till<br />
alla fognings- och murningsarbeten på ruinen, vid Ernströms undersökning<br />
1984 konstaterades att det var ett hydrauliskt kalkbruk<br />
med hydraulisk kalk från Tyskland och rikt innehåll av sand.<br />
Efter avslutade arbeten beslutades att ruinen och dess skyddsområde<br />
skulle vårdas av ett arbetslag från AMS skogsstation i Ödeshög.<br />
1980-talet – senaste restaureringen<br />
1984–85 genomfördes förstärknings- och underhållsarbeten i enlighet<br />
med program av arkitekt Per Rudenstam, Huskvarna och Erik<br />
Persson ingenjörsbyrå, Jönköping. Även denna gång fi nansierades<br />
insatserna av AMS. Arbetena föranleddes av kraftiga rostangrepp<br />
på järnbalkarna i övre våningens fönster, som medförde rasrisk,<br />
och en kraftig sprickbildning i östmurens murkärna med tendens<br />
till utkalvning. Skadade murfogar rensades in- och utvändigt samt
omfogades med hydrauliskt kalkbruk med hög lufthalt (30–40%)<br />
från Ernström & Co, Serponit (vilket innehåller tysk hydraulisk kalk<br />
och luftkalk samt för hållfastheten dolomitkross). Större delen av<br />
skadorna var i anslutning till fönsteröppningarna. Det konstaterades<br />
att befi ntlig puts lossnat där murarna har inslag av tegel. Allt synligt<br />
tegel slammades med tunt hydrauliskt kalkbruk. Mot originalputs<br />
gjorde anslutningar med ett ”rent” kalkbruk med tillsats av bl.a.<br />
kogödsel som gav en påtaglig seghet. Brukets färg blev dock ej i<br />
överensstämmelse med putsen. Krönavtäckningen på huvudbyggnaden<br />
lagades med kalkcementbruk och försågs med självhäftande<br />
gummiasfaltsmembran av typen Bitutheme HD (Mataki). Överst<br />
lades 5 cm armerad betong med dilatationsfogar med 5 meters<br />
mellanrum. Järnbalkarna över fönsteröppningarna i övre våningen<br />
ingöts i betongvalv som kläddes med betongtegel satt i kalkcementbruk,<br />
detta putsades sedan med hydrauliskt kalkbruk. Det<br />
sprickande partiet i östra muren säkrades genom rostfria dragstag<br />
och uppmurandet av en stödmur i natursten som på samma gång<br />
blev en rekonstruktion av östmurens norra fönstervalv. Det gjordes<br />
bara begränsade åtgärder på nedre delarna av fasaderna åt norr och<br />
söder och inga på den västra. Borggårdsmurarna och tornen avsågs<br />
få ny torvavtäckning, men detta kom inte till utförande, inte heller<br />
vissa förstärknings- och dräneringsarbeten i källaren.<br />
Händelsehistorik<br />
1638–50<br />
<strong>Brahehus</strong> uppförs av Per Brahe d.y. (Lindqvist; Nisser)<br />
1680<br />
<strong>Brahehus</strong> övertas av Nils Brahe. Förfallet börjar. (Lindqvist)<br />
1708<br />
<strong>Brahehus</strong> brinner upp. (Linqvist)<br />
1911–13<br />
<strong>Brahehus</strong> restaureras. Fönsteromfattningar, valv och murkrön åter-<br />
och ommuras. Murkrönen avtäcks med cement, vilket även används<br />
till murning och fogning. Järnbalkar inläggs över fönsteröppningarna<br />
i övre våningen. Borggårdsmurarna återuppförs och avtäcks<br />
liksom tornen med grästorv. Antikvarie Emil Eckhoff , Vitterhetsakademien.<br />
Byggmästare A Erlandsson. (ATA; JLM)<br />
1958<br />
Ny konservering. Lagning av skadade tegelvalv och omfogning av<br />
delar av murverk, utfallen sten återmonteras. Ny krönavtäckning<br />
av armerad betong. Igenrasat källarvalv grävs delvis ut. Tornen restaureras.<br />
Byggmästare Bertil Carlsten, Visingsö. (ATA; JLM)<br />
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
1985 års krönavtäckning med gummiasfaltsmembran<br />
och cementbruk. JLST.<br />
Sydvästra hörnet med 1958 års krönavtäckning som<br />
på fl era ställen spruckit från underlaget. Fotografi från<br />
1983. JLST.<br />
15
16 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Sydvästra hörnet efter 1910-talets restaurering. Ur<br />
Nisser.<br />
1971–73<br />
Ny restaurering. Bortschaktning av rasmassor och utgrävning.<br />
Friläggande och restaurering av mellanväggar, trappa samt två<br />
spisbottnar. Grusning och dränering av huvudbyggnadens golvyta.<br />
Utgrävning och restaurering av sydöstra källarvalvet. Vägg och tak<br />
av betong gjuts för att säkra utrymmet. Övriga källarutrymmen är<br />
fyllda med rasmassor. Murytor med skador omfogas och vittrande<br />
tegelvalv överputsas. Borggårdens stenläggning tags fram. Tornens<br />
inre friläggs och ordnas med trappa och grusyta. Ingenjör Helmer<br />
Forsvik, Riksantikvarieämbetets vårdsektion. Amanuens Britt<br />
<strong>Å</strong>strand, Jönköpings läns museum. AMS skogsstation, Ödeshög.<br />
(ATA; JLM)<br />
1984–85<br />
De rostande järnbalkarna till övervåningens fönsteröppningar gjuts<br />
in i betongvalv som kläs med betongtegel och sedan överputsas med<br />
kalkbruk. Murverket i östra muren stabiliseras med rostfria dragjärn<br />
och en stödmur i form av ett rekonstruerat fönstervalv. Skadade fogar<br />
i ruinens inre och på delar av fasaderna ersätts med hydrauliskt<br />
kalkbruk. Ny krönavtäckning görs med gummiasfalt (Bituthememembran)<br />
och cementbruk. Arkitekt Per Rudenstam, Huskvarna.<br />
Erik Perssons ingenjörsbyrå, Jönköping. (ATA; JLM; JLST)<br />
Referenser<br />
Otryckta källor<br />
Antikvarisk-topografi ska arkivet, Stockholm (ATA)<br />
Folklivsarkivet, Lund<br />
Jönköpings läns museums arkiv (JLM)<br />
Länsstyrelsen i Jönköpings läns arkiv (JLST)<br />
Muntliga uppgifter, arkitekt Per Rudenstam, Huskvarna.<br />
Tryckta källor<br />
Ad patriam illustrandam. Hyllningsskrift till Sigurd Curman. Stockholm<br />
1946.<br />
Brunius, Carl Georg. Konstanteckningar under en resa år 1849. Lund<br />
1851.<br />
Cnattingius, Lars & Nanna. Ruiner – historia, öden och vård. Stockholm<br />
2007.<br />
Lindqvist, Gunnar; Fong, Olof. Lusthuset <strong>Brahehus</strong>. Jönköpings läns<br />
museum 1975.<br />
Nisser, Wilhelm. Konst och hantverk i Visingsborgs grevskap på Per Brahe<br />
d. y:s tid. Del I–II. Stockholm 1931.
<strong>Brahehus</strong> idag – skadebild och<br />
åtgärdsförslag<br />
Murverk och bruk<br />
Murarna är uppförda i skalmursteknik med marksten och huggen<br />
sandsten och en kärna av gjutmassa av kalkbruk och småsten. Murarna<br />
är ca 1,5 meter tjocka. Den huggna sandstenen har nyttjats<br />
till hörnkedjor i exteriören och till fönsteromfattningar i interiören,<br />
i sistnämnda fall är de bara bevarade till ca 50 %.<br />
Huvudbyggnaden har murkrönsavtäckningar av cement med fall<br />
mot ruinens insida. De tycks från marken vara i gott skick, men<br />
en korrekt bedömning kan bara göras genom inspektering från<br />
ställning. Krönen har en kraftig påväxt av gröna lavar.<br />
Fönsteröppningarna i huvudbyggnadens nedre våning har putsade<br />
rundbågsvalv av tegel från 1910-talet. Putsen är bitvis bortfallen<br />
och teglet på sina håll vittrat. Fönsteröppningarna i huvudbyggnadens<br />
övre våning har putsade stickbågiga valv av betongtegel<br />
på en stomme av betong, utfört 1984–85. Dessa är i gott skick.<br />
Fönsterbänkarna i övervåningen har betongavtäckningar medan<br />
solbänkarna endast är fogade.<br />
Ursprunglig puts och bruk utgörs enligt tunnslipsanalys (Torben<br />
Seir Hansen 1999) av ett svagt hydrauliskt kalkbruk med minimal<br />
tillsats av sand och luft. 1-2 mm stora klumpar av bränd kalksten<br />
fungerar som ballast och innehåller järn- och kiselföroreringar.<br />
Brukets styrka bedöms som hög. De många fogarna från 1910- och<br />
50-talens arbeten har cementhaltiga bruk. 1970- och 80-talens fogar<br />
och puts (i fönstren) är av hydrauliskt kalkbruk. Lämpligt kalkbruk<br />
för lagningarna måste både samspela med originalmaterialet och vara<br />
hållbart. På tegel måste bruket vara mycket svagt hydrauliskt.<br />
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
17
18 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Murparti som säkrats med dragjärn.<br />
Östra fasaden<br />
Allmänt<br />
Markstensfasader med visst inslag av tegel, främst kring bomhål.<br />
Finhuggen sandsten på ytterhörn. Krön ommurade på 1910-talet.<br />
Muren över nedre våningens sydliga fönster tillkom 1913 och har ett<br />
oputsat tegelvalv. Muren över motsvarande fönster åt norr tillkom<br />
1984–85 och är klart avläsbar. Murpartiet norr om mittfönstret i<br />
övre våningen är sedan 1984–85 säkrat från kalvning genom tio rostfria<br />
dragjärn. I fasadens sydöstra hörn mynnar ett dräneringsrör.<br />
Status<br />
Smärre sprickbildningar fi nns på några ställen längs krönet. Fogsprickor<br />
och fogbortfall är begränsade till dessa områden och partier<br />
med inslag av tegel mitt på fasaden samt under fönstren i nedre<br />
våningen.<br />
<strong>Å</strong>tgärdsförslag<br />
Skadade partier rensas från löst bruk och omfogas (ca 5 kvadratmeter).<br />
Tegel slammas. Dräneringsrör av plast byts mot plåtrör.
Norra fasaden<br />
Allmänt<br />
Norra fasaden har i stor utsträckning bevarat sin ursprungliga vita<br />
kalkputs. Den är endast försvunnen längs krön, kring fönsteröppningar<br />
(delar som om- och återuppmurades på 1910-talet) och<br />
fasadens nederdel. Murverket av marksten har smärre inslag av<br />
tegel i de övre delarna och som omfattningar till fönstren i övre<br />
våningen. Två priveter mynnar vid marknivå, den ena med huggen<br />
sandstensomfattning. Tvärs över fasaden fi nns en rad med bomhål<br />
från byggnadstiden.<br />
Status<br />
Längs krönet har fogarna till största delen spruckit eller helt fallit<br />
bort. <strong>Å</strong>tminstone tre av krönstenarna förefaller från marken lösa.<br />
Skadade fogar fi nns även på delar av fasadens nederdel och under<br />
två av fönstren i övre våningen. Putsen på fönstrens 1900-talsvalv<br />
har stått sig bra på denna sida. Ursprungliga putsytor är överlag i<br />
gott skick utan några större sprickbildningar. Längst ned på västra<br />
änden kan dock bom konstateras. De enda påtagliga sprickbild-<br />
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
Krönpartiet uppvisar fogbortfall och originalpustens<br />
övre kanter står oskyddade med risk för frostsprängning.<br />
Fönstrens tegelomfattningar från 1910-talet är<br />
bitvis skadade med vittring och putsbortfall.<br />
19
20 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Västra fasaden har den mest omfattande skadebilden,<br />
bl.a. till följd av att den inte åtgärdats på minst 50 år.<br />
ningarna är vid bomhål och vissa kanter. Flera foganslutningar har<br />
gjorts på fasadens nedre hälft på 1980-talet, för att förhindra vatten<br />
att tränga in bakom putsen. Merparten tycks ännu vara hela. Dock<br />
saknas anslutningar på fasadernas övre hälft. Påtagliga skador fi nns<br />
på putssjokens avslutning mot murkrönet.<br />
<strong>Å</strong>tgärdsförslag<br />
Murkrön och övriga skadade partier rensas från löst bruk och<br />
omfogas (ca 60 kvadratmeter). Översyn av originalputs utförs av<br />
konservator. Foganslutningar görs mot puts på fasadens övre hälft<br />
(ca 5 kvadratmeter). Fönsterbottnar i övre våning förses eventuellt<br />
med avtäckning för bättre avrinning.<br />
Västra fasaden<br />
Allmänt<br />
Större delen av fasaden har kvar sin originalputs. Den är bara<br />
bortfallen längs krönet, kring fönstren och längs fasadens nederdel.<br />
I anslutning till fönstren i övre våningen fi nns en del murverk<br />
av tegel. Mellan de båda våningarna är en rad med bomhål från<br />
byggnadstiden.<br />
Status<br />
Fogar har spruckit och bitvis fallit bort längs krönet. Murverk under<br />
fönstren i övre våningen är kraftigt skadat med bortfallna fogar,<br />
lösa stenar och tendens till kalvning. I det nordligaste fönstrets ena<br />
sida är fogar och sten bortfallet. Fasadens nedre del uppvisar också<br />
några sprickor och i anslutning till dessa skadade och bortfallna<br />
fogar. Originalputsen är överlag i god kondition men uppvisar<br />
sprickbildningar i sjokens nedre delar och i anslutning till fönsteröppningarna.<br />
Foganslutningar saknas genomgående. Fönstervalvens<br />
puts är hel åt denna sida.<br />
<strong>Å</strong>tgärdsförslag<br />
Västfasaden är den del av ruinen som har högst prioritet. Skadade<br />
fogar rensas från löst bruk och omfogas (ca 40 kvadratmeter). Troligen<br />
kräver murpartierna under övre våningens fönster nedplockning<br />
och återuppmurning, som i så fall skall ske likt befi ntligt. Synligt<br />
tegel slammas. Betongavtäckningar på fönsterbottnar ses över.<br />
Fönsterbottnar i övre våning förses med avtäckning för bättre vattenavrinning.<br />
Originalputs ses över av konservator. Anslutningar<br />
görs mot putsen (ca 5 kvadratmeter).
Södra fasaden<br />
Allmänt<br />
Södra fasaden har endast mindre sjok och fragment av ursprunglig<br />
puts. I delar av murverkets övre hälft fi nns inslag av tegel. I murverkets<br />
nedre delar fi nns fl era ytor med ursprungliga fogar av gulaktigt<br />
kalkbruk. I sydvästra hörnet mynnar ett dräneringsrör.<br />
Status<br />
Fogskadorna är begränsade till krönet, murverkets nedre delar och<br />
partier med inslag av tegel som vittrar. Originalputsen är bitvis<br />
mycket krackelerad men har anslutningar i gott stånd. Fönstervalvens<br />
puts har stått sig bra på denna sida.<br />
<strong>Å</strong>tgärdsförslag<br />
Skadade fogar rensas från löst bruk och omfogas (ca 20 kvadratmeter).<br />
Synligt tegel slammas. Originalputs ses över av konservator.<br />
Dräneringsrör av plast byts mot plåtrör.<br />
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
21<br />
Parti av fasadens nedre del med fogbruk från olika tider,<br />
bl.a. ursprungligt ockratonat kalkbruk och cementhaltiga<br />
bruk från 1900-talet. Flera fogar är i dåligt skick.
22 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Interiören mot sydost med preparerade mellanväggar i förgrunden och en<br />
spisbotten. Nedan till vänster det sydöstra hörnet med kraftiga sprickbildningar<br />
och rester av originalputs.<br />
Östmurens insida<br />
Allmänt<br />
Murverk av marksten med inslag av tegel vid mellersta och södra<br />
fönstret i övre våningen. Huggen sandsten kring nedre våningens<br />
fönster och ena sidan på mellanfönstret i övre. Rester av originalputs<br />
i nordöstra och sydöstra hörnet. Bjälklag kan avläsas genom<br />
urtagningar och bomhål. Över södra fönstrets valv sitter en inmurad<br />
sten med årtalet ”1913” som anger när valvet återuppfördes.<br />
Status<br />
Fogarna är i gott stånd i nedre våningen. I övre våningen fi nns ett<br />
antal sprickbildningar, mest påtagligt i det sydöstra hörnet vid fönstersmygen<br />
där en sten fallit ur. En av sprickorna sitter i det kalvande<br />
parti som säkrades med dragstag på 1980-talet. Originalputsen är<br />
skadad av sprickbildningar men stabil. De foganslutningar som<br />
gjorts är i gott stånd. Vid nedre södra fönstret är en lös sandsten.
<strong>Å</strong>tgärdsförslag<br />
Skadade fogar rensas från löst bruk och omfogas (ca 15 kvadratmeter).<br />
<strong>Å</strong>termontering av nedfallen och lös sten. Slamning av synligt<br />
tegel. Översyn av puts utförs av konservator.<br />
Nordmurens insida<br />
Allmänt<br />
Murverk av marksten med inslag av tegel (troligen 1910-tal) i anslutning<br />
till fönsteröppningarna i övre våningen. I varierande utsträckning<br />
fönsteromfattningar av huggen sandsten. Två öppningar<br />
fi nns till, på 1910-talet delvis igenmurade, priveter med avbärare i<br />
form av järnbalkar. På ett par sandstenar fi nns inristade namn från<br />
besökare och arbetare från 1910-talets restaurering.<br />
Status<br />
Murverket är i gott stånd med undantag för fogskador längs krönet<br />
och i anslutning till fönsteröppningarna i övre våningen. Det<br />
putsade teglet i delar av smygarna till dessa fönster är skadat med<br />
omfattande putsbortfall och frostsprängt tegel. De putsade betongtegelvalven<br />
är i gott skick. Två av nedre våningens putsade fönstervalv<br />
av tegel är skadade genom putsbortfall och vittrande tegel.<br />
<strong>Å</strong>tgärdsförslag<br />
Skadade fogar rensas från löst bruk och omfogas (ca 15 kvadratmeter).<br />
Slamning (mot interiören) respektive putsning (i smygar och<br />
valv) av synligt tegel. Nedhuggning av skadad puts (ca 4 kvadratmeter).<br />
Befi ntlig puts med god vidhäftning rörs ej. Rostskyddsmålning<br />
av järnbalkar. Översyn av betongavtäckningar i fönsterbottnar,<br />
lagas vid behov.<br />
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
Fönsteröppning med skadade tegelomfattningar från<br />
vilken putsen fallit bort. 1980-talets betongtegelvalv är<br />
i gott skick.<br />
23
24 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Bortfallen puts på ett av tegelvalven från 1910-talet.<br />
Västmurens insida<br />
Allmänt<br />
Murverk av marksten med huggen sandsten kring fl era fönsteröppningar.<br />
Det gamla bjälklaget markeras av bomhål och i sydvästra<br />
hörnet ett remstycksfragment.<br />
Status<br />
Murverket är i gott stånd med undantag för partiella fogskador i<br />
murpelarna i övre våningen. Alla putsade fönstervalv av tegel i nedre<br />
våningen uppvisar skador i form av putssläpp och vittrande tegel.<br />
Övre våningens putsade betongtegelvalv är i gott skick.<br />
<strong>Å</strong>tgärdsförslag<br />
Skadade fogar rensas från löst bruk och omfogas (ca 15 kvadratmeter).<br />
Lagning av puts i fönstervalv (ca 2 kvadratmeter). Befi ntlig<br />
puts med god vidhäftning sparas. Översyn av betongavtäckta fönsterbottnar,<br />
eventuellt lagning och komplettering.
Sydmurens insida<br />
Allmänt<br />
Murverk av gråsten med huggen sandsten kring några av fönstren.<br />
I murverket fi nns en rökgång och urtagningar för bjälklag. I det<br />
sydöstra hörnet fi nns två ytor med gulbruten originalputs. Fragment<br />
av ursprunglig kalkputs fi nns även i nedre våningens västliga<br />
fönstersmyg.<br />
Status<br />
Murverket är i gott stånd med undantag för några smärre fogskador<br />
längs krönet och i anslutning till det ena sjoket med originalputs.<br />
Dessa putsytor har påtaglig sprickbildning. De har dock anslutningar<br />
i gott skick. Även originalputsen i fönstersmygen har sprickor<br />
och därtill inristade initialer från besökare. Även där fi nns anslutningar<br />
gjorda. De putsade fönstervalven av tegel i nedre våningen<br />
uppvisar en del putssprickor och vittrande tegel, men är i bättre<br />
skick än i övriga murar.<br />
<strong>Å</strong>tgärdsförslag<br />
Rensning och omfogning av skadade fogar (ca 15 kvadratmeter).<br />
Översyn av originalputs utförs av konservator. Eventuell komplettering<br />
och lagning av anslutningar. Lagning av puts i fönstervalv<br />
på nedre våning (ca 2 kvadratmeter). Synligt tegel slammas mot<br />
interiör respektive putsas i smyg.<br />
Huvudbyggnadens inre<br />
Allmänt<br />
I nordöstra hörnet fi nns nedre delen av trappa med spindel i huggen<br />
sandsten. Trappan är av gråsten med ursprungliga nedre steg<br />
av sandsten och i övrigt betongplattor. Spindeln är ihålig och har<br />
sannolikt har den använts som mathiss. I ruinens norra hälft är rester<br />
av mellanväggar frampreparerade. Dessa är av gråsten och tegel<br />
med inslag av sandsten kring en dörröppning. De är alla avtäckta<br />
med betongplattor. I två av rummen fi nns spisfundament avtäckta<br />
på samma vis.<br />
Status<br />
De armerade betongplattorna är överlag i gott skick, men enstaka<br />
sprickor och bortfall fi nns, bl.a. på den ena spisbotten där underliggande<br />
tegel har frostsprängt. Murar som är helt i tegel är överputsade<br />
medan andra är fogstrukna. Där puts har släppt är teglet kraftigt<br />
vittrat. Flera av fogarna uppvisar sprickor. Allvarligast skadad är en<br />
kort mursträcka i sydost, vars ände och nedre del vandaliserats med<br />
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
Trappspindeln av sandstenskvader behöver lagas med<br />
ett nytt stycke sandsten och fogas om.<br />
Skadad betongavtäckning på spisbotten har lett till nya<br />
skador på tegel och fogar.<br />
25
26 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Norra borggårdsmuren med ingången. Resterna av den<br />
huggna sandstensportalen har rubbats ur läge. Grästorvsavtäckningen<br />
är till större delen borteroderad av<br />
väder och besökare.<br />
exponerad murkärna av tegel och bruk som snabbt faller sönder.<br />
Trappans spindel har fogbortfall och sandstenskvadrarna är i fl era<br />
fall spruckna, ett stort stycke är borta. Håligheten har använts som<br />
soptunna.<br />
<strong>Å</strong>tgärdsförslag<br />
Mellanmurarna är inte inbegripna i åtgärdsprogrammet, men kan<br />
bli föremål för partiella lagningar för att förhindra accelererande<br />
förfall. Skador i betongavtäckningar lagas med ny betong. Den<br />
kraftigt skadade sydöstra mellanmuren lagas i med ny sten och<br />
fogas. Trappspindelns fogar rensas och omfogas. Håligheten rensas<br />
från skräp och hålet lagas i med nytt stycke sandsten av liknande<br />
kulör som befi ntlig.<br />
Södra borggårdsmuren är i sämst skick med kalvande stenar och i princip totalt<br />
släpp av fogarna från underlaget.<br />
Borggårdsmurarna<br />
Allmänt<br />
Borggårdsmurarna är skalmurar av marksten med en grästorvsavtäckning.<br />
Kring ingången i norr är rester av den ursprungliga<br />
huggna sandstensportalen.<br />
Status<br />
De kraftigaste skadorna är på den södra muren, medan de båda<br />
övriga endast har partiella skador. Sydmurens torvavtäckning är i<br />
princip borta på grund av att besökare har gått upp en stig på krönet,<br />
vilken även eroderat bort övre delen av murens fyllning. De cementhaltiga<br />
fogarna har överallt släppt från stenarna, varav fl era har<br />
rubbats ur läge. Muren tenderar delvis att kalva ut. I främst krönet<br />
fi nns lösa stenar. Längst i öster har en sten fallit ur baspartiet. Även
på övriga murkrön är torvtäckningen kraftigt eroderad till följd av<br />
att besökare har gått på den i kombination med det vädermässigt<br />
utsatta läget. Bäst vidmakthållen är torvtäckningen på västra delen<br />
av norra muren, men även där är den borteroderad från kanterna.<br />
Visst fogsläpp fi nns på norra muren och en stor spricka på östra<br />
insidan har rubbat portalens sandstensomfattning. Smärre fogskador<br />
fi nns på östra muren längs krönet. Egentligt tätskikt mellan<br />
torvtäckning och murkrön saknas överallt.<br />
<strong>Å</strong>tgärdsförslag<br />
Lagning och säkring av södra muren. Rensning från löst bruk och<br />
omfogning av hela sträckan. Partiell foglagning på norra muren.<br />
Nedtagning och återuppsättning av rubbad portalomfattning. Alla<br />
murkrön överstryks med ett skikt bentonitlera (5-10 cm), varpå lägges<br />
ett lager (5 cm) med jord uppblandad med småsten och överst<br />
grästorv. Grästorven måste vara tätväxt och helst hämtad lokalt på<br />
väldränerat söderläge. En del sällsynta örter som idag växer på murkrönen,<br />
exempelvis piggfrö, återplanteras i den nya torven.<br />
Det kraftigt skadade norra tornet saknar nästan helt fungerande avtäckning och<br />
uppvisar stora sprickor och även stenbortfall. Ovan från sydost, till höger från<br />
norr.<br />
Norra tornet<br />
Allmänt<br />
Murverk av marksten med inslag av tegel och hörnkedjor av fi nhuggen<br />
sandsten. Fönsterbotten åt öster övergjuten med betongplatta<br />
medan fönsteröppningar åt norr och väster endast är fogade med<br />
cementbruk. Spisbotten är övertäckt med betongplatta. Murkrönen<br />
är avtäckta med torv.<br />
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
27<br />
Avtäckning med grästorv på bentonitlera på Antvorskovs<br />
klosterruin i Danmark. Som mellanskikt<br />
ligger lite kalkbruk och tegelfl is som hjälper till att<br />
hålla torven på plats även om besökare beträder muren.<br />
Bentoniten är det ljusa skiktet närmast muren. Nedan<br />
applicerande av bentonitlera. Från ”Ruinportalen”<br />
(http://www.ruinportalen.se/bentonit/).
28 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Parti på östfasad med utfallen sten.<br />
Nordöstra hörnet med bristande avtäckning och lösa<br />
stenar.<br />
Status<br />
Murverket uppvisar kraftiga sprickbildningar med bortfallande fogar,<br />
i söder och öster även lösa och utfallna stenar. I östra fasaden<br />
fi nns inslag av starkt vittrande tegel. Murkrönens torv är nästan helt<br />
borteroderad och en fungerande avtäckning saknas därför, vilket<br />
förvärrat skadorna. Västra och norra fönsterbottnarna har bristfälliga<br />
avtäckningar som ej möjliggör vattenavrinning.<br />
<strong>Å</strong>tgärdsförslag<br />
<strong>Å</strong>termontering av utfallna stenar. Rensning och omfogning av<br />
fogarna över större delen av tornet (ca 40 kvadratmeter). Förbättrade<br />
avtäckningar på västra och norra fönsterbottnarna i form av<br />
bentonitlera och grästorv, som på borggårdsmurarna. Murkrönen<br />
behandlas likadant.<br />
Södra tornet<br />
Allmänt<br />
Murverk av marksten med hörnkedjor av sandsten. Fönsteröppningar<br />
igenmurade med tegel och marksten. Två ytor med ursprunglig<br />
puts på sydfasadens nedre hälft. I väster en port med<br />
oputsat tegelvalv från 1950-talets restaurering. I sydöstra hörnet<br />
fi nns invändigt en rökgång. En trätrappa från 1970-talet leder ned<br />
till källarplanet.<br />
Status<br />
Murverket är överlag i gott skick men har fogskador längs krönet och<br />
under övre fönstret i öster. Fragmenten av originalputs är välbevarade<br />
och har väl utförda anslutningar. Portens tegelvalv är i gott skick.<br />
Murkrönet och fönsterbottnarna har en nött grästorvsavtäckning<br />
som eroderat bort från kanterna. Tätskiktet utgörs av bitvis bristfäl-
lig betonggjutning. I nordöstra hörnet har murkrönet lösa stenar. I<br />
tornets inre fi nns en bjälklagsutkragning utan avtäckning.<br />
<strong>Å</strong>tgärdsförslag<br />
Skadade fogar rensas från löst bruk och omfogas (ca 10 kvadratmeter).<br />
Murkrönen och fönsterbottnarna får ny avtäckning i form<br />
av bentonitlera med grästorv i enlighet med borggårdsmurarna.<br />
Skadade betonggjutningar på krön avlägsnas före. Tegelmurning i<br />
äldre fönster slammas.<br />
Piggfrö (Lappula squarrosa) är en hotad art som trivs på förborgens murkrön,<br />
och vars fortbestånd bör eftersträvas vid ordnandet av nya grästorvsavtäckningar.<br />
Källaren<br />
Allmänt<br />
Källarens status har ej undersökts närmare. Det kan dock påpekas<br />
att det på 1980-talet diskuterades förstärknings- och dräneringsarbeten<br />
som aldrig kom till utförande. Källaren ger idag ett ostädat<br />
intryck och portens lås är uppbrutet. Källaren bör städas och de,<br />
vid utgrävningar påträff ade, huggstensdetaljer som förvaras där få<br />
en värdigare uppställning. De huggstensdetaljer som idag ligger<br />
spridda kring ruinen kan samlas här.<br />
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
29
30 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Bilaga<br />
Fotomontage utförda av arkitekt Patrick Anselm. Kompletterade<br />
av författaren med röda linjer som markerar ruinens kontur före<br />
1900-talets restaureringar samt blå linjer och markeringar som visar<br />
större sprickbildningar och andra skador, främst rörande fogar.<br />
Fasaden i öster. Valven över fönstren till vänster och höger är återuppmurade 1913 respektive 1984-85. Fasaden är i relativt gott skick. Till<br />
höger norra (ovan) och västra (nedan) fasaden. Västfasaden har akuta sprickbildningar med kalvningstendenser under fönstren i övre våningen.<br />
Längs murkrönet på båda fasaderna är fogarna till stor del bortfallna och originalputsens kanter saknas skyddande bruksanslutningar.
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
31
32 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Södra fasaden. På den nedre delen fi nns fl era fogskador. Endast smärre partier av originalputs återstår, främst till höger i bild.<br />
Östra murens insida. Allvarliga sprickor till höger i bild. Tre ytor med ursprunglig puts, vilket annars nästan helt saknas i interiören.
<strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61 •<br />
Södra murens insida. Rester av ursprunglig puts markerade. Överlag gäller för murarnas insidor att fönstrens tegelvalv är skadade till puts och<br />
fogar, till viss del även teglet självt. Endast smärre partier av murarna behöver omfogas, främst längs krönen.<br />
Förborgens östra sida. De svåraste skadorna är på norra tornet med stora sprickor, fogsläpp och stenbortfall.<br />
33
34 • <strong>BYGGNADSV</strong><strong>Å</strong><strong>RD</strong>SRAPPORT 2008:61<br />
Norra tornets nordfasad har svåra sprickbildningar.<br />
Tekniska och administrativa uppgifter<br />
Jönköpings läns museums dnr: . . . . . . . .427/07<br />
Beställare: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Länsstyrelsen i Jönköpings län<br />
Fastighetsägare: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Jonas Olof Andersson, Vreteholms<br />
säteri<br />
Rapportansvarig: . . . . . . . . . . . . . . . . . .Robin Gullbrandsson<br />
Foto: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Robin Gullbrandsson<br />
Län: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Jönköpings län<br />
Kommun:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Jönköpings kommun<br />
Socken: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Gränna socken<br />
Fastighetsbeteckning: . . . . . . . . . . . . . . .Vreteholm 6:2<br />
Belägenhet: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Ekonomiska kartans blad Uppgränna<br />
7E 7e 1993<br />
Dokumentationsmaterialet förvaras i Jönköpings läns museums arkiv