UPPLAGE-EXTRA - TS.se
UPPLAGE-EXTRA - TS.se
UPPLAGE-EXTRA - TS.se
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
ill man spetsa till gratistidningen<br />
Metros succéhistoria<br />
kan man avslöja ett <strong>se</strong>nsationellt<br />
faktum. Att den, åtminstone<br />
delvis, började i Expres<strong>se</strong>ns tryckeri,<br />
längst ner i Bonnier-skrapan i<br />
Marieberg och kanske Jan Stenbecks<br />
huvudmotståndare på mediemarknaden.<br />
Ty i detta tryckeri arbetade under<br />
några 70-talsår Robert Braunerhielm,<br />
född 1952 och son till en diplomat,<br />
Erik. Därför växte Robert upp utomlands<br />
under sina första sju år innan familjen<br />
flyttade tillbaka till Sverige och<br />
Danderyd utanför Stockholm. Erik<br />
fick en hög position i Industriförbundet<br />
– sonen förväntades studera för att<br />
erövra en annan hög samhällspost.<br />
– Så var det nog tänkt. Men som<br />
en del andra ungdomar på den tiden<br />
hamnade jag i vänstervågen. Jag blev<br />
ideologiskt röd, gick med i FNLrörel<strong>se</strong>n<br />
och blev maoist och SKP-are,<br />
precis som gamla vänner som Jörgen<br />
Wid<strong>se</strong>ll och Peppe Engberg. Jag tog<br />
studenten, började på Socialhögskolan<br />
och tog examen på förvaltningslinjen<br />
1976. Men <strong>se</strong>n tog det stopp, jag vägrade<br />
bli kommunalbyråkrat. Javisst…<br />
man kan <strong>se</strong> det som en revolt mot för-<br />
1 | 2012<br />
äldrar och det etablerade samhället,<br />
berättar Robert när vi träffar honom<br />
i bostaden i centrala Stockholm, i dag<br />
både nyskild efter ett upplöst äktenskap<br />
i Brasilien och en fri yrkesman,<br />
”till förfogande på mediamarknaden”,<br />
”tja, får jag en förfrågan om att sitta<br />
med i en tidningsstyrel<strong>se</strong> kan jag<br />
nog tänka mig tacka ja, jag har ju<br />
en del erfarenhet från min resa med<br />
Metro…”.<br />
ROBERT VAR DÄRMED INNE I<br />
BONNIER-SFÄREN<br />
Robert hade inte tänkt bli tryckare<br />
men han ville ha ett jobb, förankrat i<br />
den proletära verkligheten. Han fick<br />
tips om att det behövdes tryckare på<br />
Expres<strong>se</strong>n, ringde och – fick jobbet,<br />
”på den tiden tog dom in folk från<br />
gatan men lite erfarenhet hade jag<br />
ju från ett tryckeri där man gjorde<br />
blanketter…”. Robert var därmed<br />
inne i Bonnier-sfären. När han på<br />
nätter och morgnar satt i sin sotsvarta<br />
overall och läste färsktryckta tidningar<br />
tänkte han: ”ja, men det där skulle jag<br />
ju också kunna skriva”. Han sökte in<br />
på Journalisthögskolan, kom in men<br />
fullföljde aldrig studierna – han fick<br />
ROBERT BRAUNIERHIELM | METRO<br />
40 MILJONER<br />
LÄSER METRO<br />
I VÄRLDEN<br />
anställning på Dagens Nyheter som<br />
då hade startat DN Runt Stan, ett<br />
antal förortstidningar i olika upplagor.<br />
Robert hamnade som reporter<br />
på lokalredaktionen i Järfälla. Men<br />
lokalsatsningen i förorterna levde ett<br />
liv under galgen.<br />
Robert fick därefter uppdraget att<br />
ansvara för personaltidningen ”På DN”<br />
och <strong>se</strong>nare, att fungera som koordinator,<br />
för DN:s fem olika editioner, ”jag<br />
kunde ju en del om den tekniska, det<br />
var väl därför jag fick uppdraget.”<br />
Han blev erbjuden en reportertjänst<br />
på utlandsredaktionen – men<br />
tackade nej, till allas förvåning. Han<br />
bad i stället för att få jobba på – annonsavdelningen!<br />
– Jag ville lära mig hur den verksamheten<br />
fungerade.<br />
SKISSADE PÅ MÖJLIGHETEN ATT<br />
STARTA EN STOCKHOLMSTIDNING<br />
Då hade vännen och kollegan Pelle<br />
Andersson kommit in i handlingen.<br />
Han var DN:s förstasidesredigerare<br />
och hade redan börjat planera för<br />
det som skulle landa i Metro, ”han<br />
skissade på möjligheterna att starta en<br />
stockholmstidning, kanske en gång i<br />
15<br />
>