Nr 4 - Epilepsiföreningen i Stor-Stockholm
Nr 4 - Epilepsiföreningen i Stor-Stockholm
Nr 4 - Epilepsiföreningen i Stor-Stockholm
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
KRÖNIKA<br />
TANKAR EFTER VALET<br />
Vad händer för oss med epilepsi?<br />
Frågan är inte lätt att svara på.<br />
För det första: Det som drabbar oss alla. Det blir en<br />
avgift på 35 kronor när man hämtar medicin, oavsett<br />
om det man hämtar kostar 750 kronor eller noll<br />
kronor så ska avgiften tas ut. Går man till apoteket<br />
sex gånger om året, vilket de flesta av torde göra, så<br />
innebär det 210 kronor per år.<br />
För det andra: För alla av oss som har sjukbidrag<br />
kommer ersättningen att bli 65 procent. Detta kan i<br />
flera fall leda till ett lägre sjukbidrag.<br />
Men det finns också en annan risk, som jag ser det.<br />
Vi som har epilepsi är ju en grupp som mycket sällan<br />
kan hävda att vi inte har någon restarbetsförmåga<br />
(att kunna arbeta lite trots sjukdom och funktionshinder).<br />
Jag misstänker att de flesta av oss kommer<br />
att jagas med blåslampa för att vi ska arbeta.<br />
När det gäller sjukvården och <strong>Stockholm</strong>s läns<br />
landsting är det svårare att bedöma vad som kommer<br />
att hända. Detta därför att man varit väldigt<br />
otydlig med vad man ska göra med alla oss som har<br />
kroniska sjukdomar. Den stora frågan är vårdgarantin.<br />
Kommer den att omfatta epilepsivården? Kommer<br />
den att omfatta remitterade undersökningar,<br />
t ex för EEG?<br />
Hur blir det med rehabilitering? När det gäller hjälpmedel,<br />
kommer vi att få del av dessa? Ja, det finns<br />
många frågor men inga svar. Mest för att i valrörelser<br />
så handlar debatten oftast om höftleder, starr, hörsel<br />
m m. Vi som lever med en kronisk sjukdom, som<br />
dessutom oftast inte syns, hamnar inte i fokus.<br />
Men ett vet vi, man kommer att sänka skatten. Och<br />
att detta innebär besparingar i vården kan vi vara<br />
säkra på. Spars det i vården kan vi också vara relativt<br />
säkra på att det sparas även på epilepsivården. Den<br />
vård som redan innan hade stora brister enligt den<br />
kartläggning landstinget låtit utföra. Och då måste<br />
frågor ställas. Vad händer med epilepsiteamen? Kan<br />
de byggas ut?<br />
Det är svårt att med säkerhet veta. Och just detta<br />
är oerhört frustrerande. Hos den gamla majoriteten<br />
fanns en ambition att åtgärda epilepsisjukvårdens<br />
och rehabiliteringens brister. Jag tror inte det<br />
är den nuvarande majoritetens uppfattning att detta<br />
ska klaras ut först.<br />
Nej, nu handlar det om det som behövs fortast och<br />
enklast på arbetsmarknaden.<br />
Vi vet heller inte något om hur samverkansmodellen<br />
mellan handikapprörelsen och landstinget kommer<br />
att se ut. Det är ändå något som under den förra<br />
mandatperioden fungerat relativt bra. Vårt inflytande<br />
över sjukvården har förändrats till det bättre. Enligt<br />
vad vi vet är folkpartiet för en sådan reform,<br />
kristdemokraterna tveksamma och vad moderaterna<br />
står är oklart.<br />
En annan viktig fråga är färdtjänsten. Jag vill erinra<br />
om att i varje fall moderaterna var emot att antalet<br />
resor inte skulle kunna begränsas. Men vad som händer<br />
med ledsagare och medresenär vet vi inte.<br />
När det gäller epilepsi och barn så är det ett oerhört<br />
tråkigt scenario vi går till mötes. För det första vill<br />
man mer tydligt dela upp skolan i en elitskola och en<br />
skola för mindre begåvade elever. Var barnen med<br />
epilepsi hamnar är inte svårt att räkna ut. De kommer<br />
med största sannolikhet att hamna i specialklasser<br />
och därmed bli ännu mer marginaliserade. Det är<br />
mycket tråkigt då insatser av specialpedagoger skulle<br />
göra skolan mer lätt för elever med epilepsi.<br />
Jag minns med skräck min egen skoltids specialklasser<br />
där dumbommarna gick. De andra eleverna kunde<br />
stolt gå hem och visa upp sina betyg i särskild<br />
engelska och matte, medan specialklasserna förutsågs<br />
att läsa allmän kurs. Usch och fy för en sådan<br />
skola!<br />
Många frågor kring personer som har epilepsi besvarades<br />
aldrig i valrörelsen. Jag menar därför att vi har<br />
anledning att känna en tydlig oro inför framtiden<br />
BÖRJE VESTLUND<br />
f d vice ordförande i<br />
<strong>Epilepsiföreningen</strong><br />
Ledamot<br />
förbundsstyrelsen SEF<br />
Tillträdande<br />
riksdagsledamot (s)<br />
22 SYNAPSEN NR 4 2006<br />
Foto: Riksdagen