Rapport nr 3:2000, Årsrapport om socialtjänsten - Länsstyrelsen i ...
Rapport nr 3:2000, Årsrapport om socialtjänsten - Länsstyrelsen i ...
Rapport nr 3:2000, Årsrapport om socialtjänsten - Länsstyrelsen i ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Årsrapport</strong><br />
<strong>om</strong> <strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong><br />
<strong>socialtjänsten</strong><br />
1999<br />
Södertälje<br />
Upplands<br />
Bro<br />
Ekerö<br />
Salem<br />
Sigtuna<br />
Järfälla<br />
Upplands<br />
Väsby<br />
Täby<br />
Sollentuna<br />
Botkyrka<br />
Sbg Solna<br />
Nynäshamn<br />
Stockholm<br />
Socialavdelningen<br />
Vallentuna<br />
Danderyd Vaxholm<br />
Huddinge<br />
Lidingö<br />
Nacka<br />
Haninge<br />
Förord<br />
Innehåll<br />
Sammanfattande slutsatser<br />
Tyresö<br />
Österåker<br />
<strong>2000</strong>:03<br />
Norrtälje<br />
Värmdö
Förord<br />
<strong>Årsrapport</strong>en sammanfattar och drar slutsatser av den tillsyn s<strong>om</strong> bedrivits under 1999.<br />
Slutsatserna bygger även på vad s<strong>om</strong> i övrigt k<strong>om</strong>mit fram i kontakter med företrädare för<br />
<strong>socialtjänsten</strong> under 1999.<br />
Innehållet baseras på<br />
• iakttagelser från verksamhetstillsyn och uppföljningar<br />
• statistik ur våra baser för ärenden och telefonsamtal<br />
• statistik ur vår tillståndsbas över den enskilda verksamheten.<br />
Länsstyrelserna har ett regeringsuppdrag att varje år sammanfatta resultatet av tillsynen i en<br />
årsrapport. Bedömningsdelen följer en struktur s<strong>om</strong> tagits fram av en gemensam<br />
arbetsgrupp – Socialstyrelsens och länsstyrelsernas utvecklingsgrupp (SLUG). I år har<br />
uppdrag i regleringsbrevet särskilt lyfts fram. Innehållet ska belysa länsstyrelsernas<br />
bedömning efter den samlade tillsynen och ta upp vad s<strong>om</strong> setts och vilken kritik s<strong>om</strong><br />
framförts. Vidare ska anges utvecklingstendenser, förbättrings<strong>om</strong>råden och i vilken<br />
utsträckning länsstyrelserna följt upp tidigare tillsynsresultat.<br />
<strong>Rapport</strong>erna sammanställs av Socialstyrelsen, s<strong>om</strong> utifrån innehållet gör en samlad<br />
bedömning av läget på nationell nivå. <strong>Årsrapport</strong>en är också ett centralt dokument för<br />
kunskapsåterföring till k<strong>om</strong>munerna.<br />
Verksamhetstillsynen finns mer ingående redovisad i ett antal rapporter – merparten är<br />
färdiga och resten beräknas vara klara under mars <strong>2000</strong>.<br />
<strong>Årsrapport</strong>en har sammanställts av utredare Inger Laudon.<br />
Stockholm den 1 mars <strong>2000</strong><br />
Britta Ringnér Hedberg<br />
Socialdirektör och chef för socialavdelningen
Innehållsförteckning<br />
SAMMANFATTANDE SLUTSATSER 3<br />
TILLSYNENS OMFATTNING 1999 5<br />
Strukturerad tillsyn 5<br />
Seminarier för kunskapsinhämtning och kunskapsförmedling 6<br />
Särskild verksamhetstillsyn och tillsyn av enskilda ärenden 6<br />
INDIVID OCH FAMILJEOMSORG 8<br />
EKONOMISKT BISTÅND 8<br />
Statistik <strong>om</strong> ärenden från enskilda, organisationer eller myndigheter 8<br />
Telefonstatistik 11<br />
Tillsyn av verksamheter på initiativ av <strong>Länsstyrelsen</strong> 13<br />
Bedömning av <strong>socialtjänsten</strong> utifrån tillsynsresultat m.m. 14<br />
BARN, UNGA OCH FAMILJER 17<br />
Statistik <strong>om</strong> ärenden från enskilda, organisationer eller myndigheter 17<br />
Telefonstatistik 20<br />
Tillstånd att bedriva enskild verksamhet – hem för vård eller boende (HVB) 22<br />
Tillsyn av verksamheter på initiativ av <strong>Länsstyrelsen</strong> 23<br />
Bedömning av <strong>socialtjänsten</strong> utifrån tillsynsresultat m.m. 24<br />
VUXNA MISSBRUKARE 29<br />
Statistik <strong>om</strong> ärenden från enskilda, organisationer eller myndigheter 29<br />
Telefonstatistik 30<br />
Tillstånd att bedriva enskild verksamhet 32<br />
Tillsyn av verksamheter på initiativ av <strong>Länsstyrelsen</strong> 33<br />
Bedömning av <strong>socialtjänsten</strong> utifrån tillsynsresultat m.m. 34<br />
FAMILJERÄTT OCH FAMILJERÅDGIVNING 38<br />
Statistik <strong>om</strong> ärenden från enskilda, organisationer eller myndigheter 38<br />
Telefonstatistik 39<br />
Tillsyn av verksamheter på initiativ av <strong>Länsstyrelsen</strong> 40<br />
Bedömning av <strong>socialtjänsten</strong> utifrån tillsynsresultat m.m. 40<br />
OMSORG OM ÄLDRE 41<br />
Statistik <strong>om</strong> ärenden från enskilda, organisationer eller myndigheter 41<br />
Telefonstatistik 43<br />
Tillstånd att bedriva enskild verksamhet – särskilda boendeformer, korttidsboende och dagvård 45<br />
Tillsyn av verksamheter på initiativ av <strong>Länsstyrelsen</strong> 46<br />
1
Bedömning av <strong>socialtjänsten</strong> utifrån tillsynsresultat m.m. 47<br />
OMSORG OM PERSONER MED FUNKTIONSHINDER 52<br />
Statistik <strong>om</strong> ärenden från enskilda, organisationer eller myndigheter 52<br />
Telefonstatistik 53<br />
Tillstånd att bedriva enskild verksamhet 55<br />
Tillsyn av verksamheter på initiativ av <strong>Länsstyrelsen</strong> 56<br />
Bedömning av <strong>socialtjänsten</strong> utifrån tillsynsresultat m.m. 57<br />
2
Sammanfattande slutsatser<br />
<strong>Rapport</strong>en redovisar <strong>Länsstyrelsen</strong>s tillsyn under 1999. Den rymmer statistik <strong>om</strong> ärendeutvecklingen,<br />
<strong>om</strong> vad enskilda riktar anmärkningar mot, <strong>om</strong> utvecklingen av tillstånd till<br />
enskild verksamhet m.m. I rapporten redogörs också för resultat och slutsatser från den<br />
tillsyn s<strong>om</strong> <strong>Länsstyrelsen</strong> initierat in<strong>om</strong> olika <strong>om</strong>råden.<br />
Tillsynen redovisar en sammansatt bild av hur <strong>socialtjänsten</strong> i länets k<strong>om</strong>muner fungerar.<br />
Det är ingen k<strong>om</strong>plett bild men tillsammans med den kunskap s<strong>om</strong> förs fram i samtal med<br />
olika företrädare för den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong> har ändå <strong>Länsstyrelsen</strong> en uppfattning<br />
<strong>om</strong> läget.<br />
Socialtjänsten bedriver en bred verksamhet där anställda utför <strong>om</strong>vårdnadsarbete och<br />
socialt arbete för människor s<strong>om</strong> befinner sig i ett mycket utsatt läge. Tyngden i ärendena<br />
är gen<strong>om</strong>gående hög in<strong>om</strong> alla <strong>om</strong>råden. På barn och ungd<strong>om</strong>ssidan, där antalet anmälningar<br />
ökar i många k<strong>om</strong>muner, är problematiken hos de familjer och de ungd<strong>om</strong>ar s<strong>om</strong><br />
aktualiseras många gånger all<strong>om</strong>fattande och mycket svår. Det växande och redan <strong>om</strong>fattande<br />
missbruket bland ungd<strong>om</strong>ar inger stor oro. Det är både missbruk av alkohol och<br />
narkotika och missbruket kryper ner i åldrarna. In<strong>om</strong> socialbidragshanteringen sjunker<br />
antalet bidragstagare men de s<strong>om</strong> alltjämt behöver bidrag för att klara sin försörjning har<br />
många gånger en social problematik k<strong>om</strong>binerad med arbetslöshet. Det ställer krav på<br />
<strong>socialtjänsten</strong> att i samverkan med andra myndigheter anpassa program s<strong>om</strong> ger dessa<br />
människor en chans att på sikt klara sin egen försörjning eller ger dem möjlighet att leva<br />
ett drägligt liv. Även in<strong>om</strong> missbruks<strong>om</strong>rådet är problemen stora. Bristen på bostäder kan<br />
allvarligt försvåra <strong>socialtjänsten</strong>s möjligheter att bedriva effektiv vård alternativt eftervård<br />
på hemmaplan. In<strong>om</strong> äldre<strong>om</strong>sorgen och <strong>om</strong>sorgen <strong>om</strong> personer med funktionshinder är<br />
vårdtyngden <strong>om</strong>vittnat hög.<br />
Hårda prioriteringar har medfört att arbetsledare, s<strong>om</strong> i grunden har en social k<strong>om</strong>petens,<br />
slits mellan dels att tillgodose politikers och överordnades krav på att hålla budgetramar,<br />
dels att vara en bra socialarbetare. Krav s<strong>om</strong> inte alltid är förenliga. Skilda budgetar mellan<br />
olika verksamhets<strong>om</strong>råden in<strong>om</strong> en och samma organisation påverkar också det<br />
sociala arbetet när budgetramarna är begränsade. Satsningar in<strong>om</strong> ett <strong>om</strong>råde leder till<br />
nedskärningar in<strong>om</strong> ett annat. Krav på besparingar och <strong>om</strong>organisationer påverkar också<br />
förmågan att driva projekt s<strong>om</strong> ska utveckla det sociala arbetet. Det är svårt att införliva<br />
projekt i linjearbetet.<br />
Trots den <strong>om</strong>fattande problemtiken och det stora behovet av kvalificerat utrednings-,<br />
behandlings- och <strong>om</strong>sorgsarbete är det <strong>Länsstyrelsen</strong>s uppfattning att personalen in<strong>om</strong><br />
<strong>socialtjänsten</strong> in<strong>om</strong> de ramar s<strong>om</strong> ges bedriver ett bra arbete. Tack vare en på många håll<br />
engagerad personal utvecklas verksamheter och prövas nya arbetsmetoder trots snäva<br />
budgetramar. Många goda exempel har lyfts fram i samtal med personal in<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong>.<br />
Men det finns också betydande problem och brister. Socialtjänsten klarar inte av att<br />
leva upp till de bestämmelser s<strong>om</strong> finns i socialtjänstlagen och lagen <strong>om</strong> stöd och service<br />
till vissa funktionshindrade. Arbetsbelastningen medför brister i rättssäkerheten och det<br />
saknas resurser i den <strong>om</strong>fattning s<strong>om</strong> krävs för att enskilda ska få de insatser de har rätt<br />
till. Ytterst är det politikernas ansvar.<br />
3
Några exempel på problem och brister<br />
Det har blivit allt mer påtagligt att k<strong>om</strong>muner har svårt att behålla och rekrytera erfaren<br />
personal. Utbrändhet hos personal har också blivit mer tydlig. Det gäller bl.a. in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet<br />
barn och unga – ett <strong>om</strong>råde där det dessut<strong>om</strong> är nödvändigt att personal har erfarenhet<br />
och är kvalificerad. Tyngden i ärendena har ökat liks<strong>om</strong> antalet anmälningar. Utbränd<br />
och/eller oerfaren personal påverkar såväl kvalité s<strong>om</strong> rättssäkerheten och lagligheten i det<br />
sociala arbetet. Även bemötandet påverkas. Det finns all anledning att ta signalerna <strong>om</strong><br />
utbrändhet på allvar.<br />
Det finns brister i handläggning och dokumentation av barnavårdsärenden. Socialtjänsten<br />
har också alltjämt svårt att förverkliga bestämmelserna <strong>om</strong> att tydliggöra barnen i utredningar<br />
s<strong>om</strong> rör dessa. Orsakerna till svårigheterna beror inte på att kunskap <strong>om</strong> innebörden<br />
i bestämmelserna saknas utan har sannolikt sin bakgrund i socialsekreterarnas hårda<br />
arbetsbelastning. Stor personal<strong>om</strong>sättning och oerfaren personal kan också vara bidragande<br />
orsaker. Det tar även tid att ändra ett traditionellt sätt att utreda anmälningar där<br />
fokus legat på föräldrarnas förhållanden och behov.<br />
Det ”bollas” alltjämt med socialt utsatta familjer s<strong>om</strong> ingen vill kännas vid men s<strong>om</strong><br />
någon måste ta ett ansvar för. Barn- och ungd<strong>om</strong>särenden s<strong>om</strong> behandlar tvister <strong>om</strong> vilken<br />
k<strong>om</strong>mun s<strong>om</strong> bär ansvaret har inte minskat. Det är ekon<strong>om</strong>in s<strong>om</strong> styr – inte vad s<strong>om</strong> är<br />
bäst i det enskilda fallet. Det är både allvarligt och mycket oroande att k<strong>om</strong>muner låter<br />
ekon<strong>om</strong>iska hänsynstaganden gå före barns och ungas behov av vård och stöd.<br />
När <strong>socialtjänsten</strong> via polisen får känned<strong>om</strong> <strong>om</strong> att mamman i en familj misshandlats i<br />
barnens närvaro eller en förälder drabbats av psykisk ohälsa tenderar <strong>socialtjänsten</strong> att<br />
glömma barnen och enbart fokusera på den misshandlade kvinnans behov. I utredningen,<br />
s<strong>om</strong> egentligen är en barnavårdsutredning, kan allt handla <strong>om</strong> föräldern/föräldrarna.<br />
Dokumenterade behandlingsplaner för missbrukare är relativt ovanligt. Det försvårar<br />
avsevärt en utvärdering av gen<strong>om</strong>förda behandlingsinsatser. Det kan också försvåra möjligheterna<br />
att gen<strong>om</strong>föra en lyckosam behandling efters<strong>om</strong> bl.a. överensk<strong>om</strong>melse <strong>om</strong><br />
eftervårdsinsatser och uppföljningar saknas. Dokumentationen i missbruksärenden är över<br />
huvud taget bristfällig.<br />
Det är svårt för äldre med <strong>om</strong>sorgsbehov att flytta till annan k<strong>om</strong>mun trots en inskriven<br />
rätt därtill. <strong>Länsstyrelsen</strong> har också uppmärksammat att det börjar finnas föråldrade larmanordningar.<br />
Larm s<strong>om</strong> inte fungerar kan få allvarliga konsekvenser.<br />
Besparingsbeting in<strong>om</strong> handikapp<strong>om</strong>sorgen leder till uppstramningar och tvister <strong>om</strong> vem<br />
s<strong>om</strong> ska ha ansvaret för personer med svåra funktionshinder. Enskilda k<strong>om</strong>mer i kläm.<br />
Frågor <strong>om</strong> vem s<strong>om</strong> ska betala tenderar att bli viktigare än enskilda personers behov av<br />
<strong>om</strong>sorg. Tillgången på bostäder med särskild service täcker inte behoven. Många personer<br />
med psykiska funktionshinder borde vara berättigade till insatser enligt lagen <strong>om</strong> stöd och<br />
service till vissa funktionshindrade men får det inte.<br />
Detta är några axplock ur innehållet i denna rapport, s<strong>om</strong> också innehåller en del goda<br />
exempel på socialt arbete.<br />
4
Tillsynens <strong>om</strong>fattning 1999<br />
De uppgifter s<strong>om</strong> lämnas och de bedömningar s<strong>om</strong> görs i denna rapport utgår från den<br />
tillsyn och de uppföljningar s<strong>om</strong> <strong>Länsstyrelsen</strong> gen<strong>om</strong>fört under 1999. De utgår även från<br />
uppgifter s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>mit fram i kontakter med företrädare för <strong>socialtjänsten</strong>.<br />
Strukturerad tillsyn<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong>s tillsyn <strong>om</strong>fattade 1999 ett 60-tal k<strong>om</strong>munala nämnder i 26 k<strong>om</strong>muner –<br />
inklusive k<strong>om</strong>munala verksamheter och särskilda boenden, både för äldre och funktionshindrade,<br />
s<strong>om</strong> drivs av k<strong>om</strong>muner eller entreprenörer. Enligt den offentliga statistiken<br />
fanns det ca 24 600 bostäder i särskilda boendeformer för äldre och funktionshindrade i<br />
länet den 1 november 1998. Antalet platser i dagverksamhet var ca 3 100.<br />
Tillsynen <strong>om</strong>fattar även enskilda verksamheter s<strong>om</strong> bedrivs med stöd av socialtjänstlagen<br />
(SoL) och lagen <strong>om</strong> stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) – sammanlagt 379<br />
tillstånd med totalt 6 752 platser per den 31 december 1999.<br />
Modeller för tillsyn<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> har utvecklat två modeller för tillsyn.<br />
1. Modell för tillsyn av vårdverksamhet. I korthet<br />
går tillsynsarbetet till på följande sätt.<br />
• En plan över vilka hem s<strong>om</strong> ska tillsynas under<br />
budgetåret enligt modellen upprättas.<br />
• Frågeformulär finns för varje vård<strong>om</strong>råde.<br />
Formulären k<strong>om</strong>pletteras med kontroller och<br />
besök på plats där intervjuer sker med<br />
ledningen/personal för hemmet.<br />
• Tillsynsrapport skrivs och uppgifter <strong>om</strong> verksamheter<br />
samlas i en databas.<br />
• Resultatet av tillsynen sammanställs, analyseras<br />
och återförs.<br />
Tillsyn av vårdverksamheter<br />
Tillsynen <strong>om</strong>fattar totalt 99 enskilda vårdverksamheter, varav 26 enskilda verksamheter<br />
för äldre, 20 HVB eller dagverksamheter för barn och unga (varav 1 offentligt HVB), 19<br />
HVB eller dagverksamheter för vuxna missbrukare, 18 HVB och boenden för personer<br />
med psykiska funktionshinder samt 17 verksamheter för personer med andra funktionshinder<br />
s<strong>om</strong> drivs med stöd av LSS. Tillsynen <strong>om</strong>fattar även en uppföljning av 10 k<strong>om</strong>munala<br />
särskilda boendeformer för i första hand äldre med stora behov av vård och<br />
<strong>om</strong>sorg.<br />
Tillsyn av k<strong>om</strong>muner (TAK)<br />
Under 1999 har <strong>Länsstyrelsen</strong> besökt sex k<strong>om</strong>muner och fyra k<strong>om</strong>mundelar, s<strong>om</strong> representerar<br />
tre k<strong>om</strong>muner, för granskning av <strong>om</strong>råden in<strong>om</strong> individ- och familje<strong>om</strong>sorg samt<br />
de sex k<strong>om</strong>munerna för granskning av <strong>om</strong>råden in<strong>om</strong> äldre<strong>om</strong>sorgen 1 . Hur barnperspek-<br />
1 K<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar s<strong>om</strong> besökts är Botkyrka, Haninge, Lidingö, Nacka, Sigtuna och Upplands<br />
Väsby, k<strong>om</strong>mundelarna Vårby i Huddinge, Västertälje i Södertälje samt stadsdelarna Liljeholmen och<br />
Spånga-Tensta i Stockholms stad.<br />
5<br />
2. Modell för tillsyn av k<strong>om</strong>muner (TAK). I korthet<br />
går tillsynsarbetet till på följande sätt.<br />
• En plan för vilka k<strong>om</strong>muner/stadsdelar, s<strong>om</strong> ska<br />
tillsynas under budgetåret enligt modellen, upprättas.<br />
Olika teman väljs för fördjupad tillsyn.<br />
• Den direkta tillsynen av k<strong>om</strong>munen bygger på<br />
enkäter in<strong>om</strong> alla <strong>om</strong>sorgs<strong>om</strong>råden, inspektioner,<br />
aktgranskning och/eller intervjuer.<br />
• Ledningen besöks och intervjuas.<br />
• Resultatet av tillsynen sammanställs, analyseras<br />
och återförs till k<strong>om</strong>muner .
tivet tagits tillvara i utredningar, hur k<strong>om</strong>munerna klarar av att följa den s.k. fyramånaders-regeln<br />
i SoL samt handläggning och dokumentation i barnavårdsärenden har<br />
granskats in<strong>om</strong> individ- och familje<strong>om</strong>sorg. Det har även ärenden s<strong>om</strong> rör tunga<br />
missbrukare och unga missbrukare med invandrarbakgrund. Dessut<strong>om</strong> har bemötandet<br />
diskuterats särskilt under ett tillsynsseminarium.<br />
Lagändringar i föräldrabalken liks<strong>om</strong> samverkansgrupper för våld mot kvinnor har kartlagts<br />
i samma k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar.<br />
Hemtjänsten och aktiviteter i särskilda boendeformer har granskats in<strong>om</strong> äldre<strong>om</strong>sorgen.<br />
Därutöver har k<strong>om</strong>munerna svarat på frågor <strong>om</strong> bland annat anhörigstöd, uppsökande<br />
verksamhet m.m.<br />
Seminarier för kunskapsinhämtning och kunskapsförmedling<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> har även i år tillämpat seminarier s<strong>om</strong> form för kunskapsinhämtning och<br />
kunskapsförmedling. Såväl bemötandefrågor in<strong>om</strong> individ- och familje<strong>om</strong>sorg s<strong>om</strong><br />
<strong>socialtjänsten</strong>s arbete med kvalitetsutveckling har diskuterats vid seminarier. Deltagarna<br />
gav <strong>Länsstyrelsen</strong> värdefull information samtidigt s<strong>om</strong> de fick erfarenheter av varandra.<br />
Resultatet håller på att sammanställas i rapporter.<br />
Särskild verksamhetstillsyn och tillsyn av enskilda ärenden<br />
K<strong>om</strong>munernas kvalitetsarbete har följts upp. Länets k<strong>om</strong>muner har besvarat en enkät i<br />
vilken utsträckning <strong>socialtjänsten</strong> har infört system för kvalitetsutveckling. Enkäten<br />
<strong>om</strong>fattade alla <strong>om</strong>sorgs<strong>om</strong>råden. Uppföljning har koncentrerats på individ- och<br />
familje<strong>om</strong>sorg. Förut<strong>om</strong> enkäter har nämndordföranden, ansvarig chef och handläggare<br />
intervjuats i fem k<strong>om</strong>muner. Enkätsvaren och intervjuerna har följts upp vid fyra<br />
seminarietillfällen där chefer för individ- och familje<strong>om</strong>sorg deltagit – olika deltagare vid<br />
varje seminarium.<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> har tillsammans med tio andra länsstyrelser medverkat i Socialstyrelsens<br />
uppföljning av de äldres, och långvarigt sjukas rätt att flytta till annan k<strong>om</strong>mun. I<br />
Stockholms län har sammanlagt ett 70-tal akter granskats i sju k<strong>om</strong>muner/stadsdelar.<br />
Handläggare har också intervjuats. De k<strong>om</strong>muner/stadsdelar s<strong>om</strong> hade flest ansökningar<br />
har valts ut. Uppgifterna har sammanställts och redovisats av Socialstyrelsen i rapporten<br />
”Äldres och sjukas rätt att flytta”.<br />
En pilotstudie har gen<strong>om</strong>förts i syfte att belysa några k<strong>om</strong>muners verksamhetsutveckling<br />
och planering vad gäller boende och sysselsättning för personer med psykiska funktionshinder.<br />
Tre k<strong>om</strong>muner har besökts och samtal har gen<strong>om</strong>förts med ledning, boendestödjare<br />
och några <strong>om</strong>sorgstagare. Studien k<strong>om</strong>mer att utgöra grund för nästa års tillsyn.<br />
Enskilda, myndigheter och organisationer riktar anmärkningar mot den k<strong>om</strong>munala<br />
<strong>socialtjänsten</strong> och den enskilda vårdverksamheten. 1999 diariefördes i runda tal 430<br />
enskilda tillsynsärenden. Det var ett tjugotal mindre än 1998. Klag<strong>om</strong>ål s<strong>om</strong> rör ekon<strong>om</strong>iskt<br />
bistånd d<strong>om</strong>inerar och utgör ca en tredjedel av alla ärenden. Klag<strong>om</strong>ål s<strong>om</strong> rör barn<br />
och familj inklusive familjerätt utgör ca en fjärdedel.<br />
6
Det har skett påtagliga förändringar i fördelningen av ärenden mellan <strong>om</strong>sorgs<strong>om</strong>rådena<br />
jämfört med 1998. Andelen enskilda tillsynsärenden in<strong>om</strong> sak<strong>om</strong>rådet ekon<strong>om</strong>iskt bistånd<br />
fortsätter att minska. Även <strong>om</strong>rådet barn, unga och familjs andel minskar. Områden s<strong>om</strong><br />
ökar är familjrätt och <strong>om</strong>sorg <strong>om</strong> funktionshindrade, se nedanstående diagram.<br />
Enskilda ärenden fördelade på<br />
<strong>om</strong>sorgs<strong>om</strong>råden 1998<br />
Omsorg<br />
<strong>om</strong> äldre<br />
13%<br />
Familjerätt<br />
4%<br />
Vuxna<br />
missbrukare<br />
12%<br />
Omsorg<br />
<strong>om</strong><br />
funktionshindrade<br />
9%<br />
Barn och<br />
familj<br />
25%<br />
Ekon<strong>om</strong>iskt<br />
bistånd<br />
37%<br />
Enskilda ärenden fördelade på<br />
<strong>om</strong>sorgs<strong>om</strong>råden 1999<br />
7<br />
Omsorg<br />
<strong>om</strong> äldre<br />
14%<br />
Omsorg<br />
<strong>om</strong><br />
funktionshindrade<br />
14%<br />
Familjerätt<br />
7% Vuxna<br />
missbrukare<br />
12%<br />
Barn och<br />
familj<br />
19%<br />
Ekon<strong>om</strong>iskt<br />
bistånd<br />
34%<br />
Klag<strong>om</strong>ål s<strong>om</strong> rör bemötandet och handläggningen är vanligast förek<strong>om</strong>mande in<strong>om</strong><br />
<strong>om</strong>rådet ekon<strong>om</strong>iskt bistånd. In<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet barn och familj d<strong>om</strong>inerar klag<strong>om</strong>ål över<br />
handläggningen och in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet vuxna missbrukare <strong>socialtjänsten</strong>s tillämpning – eller<br />
brist på tillämpning – av lagen <strong>om</strong> vård av missbrukare (LVM). Brister i vården/insatserna<br />
d<strong>om</strong>inerar in<strong>om</strong> <strong>om</strong>sorgs<strong>om</strong>rådena för äldre och personer med funktionshinder.<br />
Klag<strong>om</strong>ål s<strong>om</strong> görs på telefon registreras s<strong>om</strong> regel inte s<strong>om</strong> ett ärende. Men även dessa<br />
klag<strong>om</strong>ål mäts sedan ett par år tillbaka. Ca 900 klag<strong>om</strong>ål gjordes på telefon under 1999.<br />
Jämfört med 1998 har de minskat med ca 200. Klag<strong>om</strong>ål s<strong>om</strong> avsåg ekon<strong>om</strong>iskt bistånd<br />
d<strong>om</strong>inerade.<br />
Ca 1 400 samtal utgjordes av råd och stöd – främst till <strong>socialtjänsten</strong> men även till allmänheten.<br />
Nära två tredjedelar av samtalen k<strong>om</strong> från <strong>socialtjänsten</strong>.<br />
K<strong>om</strong>munvisa lägesbeskrivningar<br />
K<strong>om</strong>munsammanställningar s<strong>om</strong> beskriver den sociala <strong>om</strong>sorgen i enskilda k<strong>om</strong>muner tas<br />
fram regelbundet. Sammanställningarna bygger på den offentliga statistiken, årsredovisningar<br />
och snabba telefonintervjuer med företrädare för den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong> i<br />
respektive k<strong>om</strong>mun. Sammanställningarna utgör arbetsmaterial och bidrar med kunskap<br />
<strong>om</strong> tendenser, problem och pågående verksamheter. Tillsammans med resultatet från tillsynen<br />
k<strong>om</strong>pletterar de bilden av <strong>socialtjänsten</strong>s utveckling.
Individ och familje<strong>om</strong>sorg<br />
Ekon<strong>om</strong>iskt bistånd<br />
Statistik <strong>om</strong> ärenden från enskilda, organisationer eller myndigheter<br />
In<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet ekon<strong>om</strong>iskt bistånd diarieförs även ärenden s<strong>om</strong> inte kan hänföras till något<br />
av de andra <strong>om</strong>rådena. Antalet diarieförda anmälningar s<strong>om</strong> avser ekon<strong>om</strong>iskt bistånd<br />
m.m. är högt vid en jämförelse med andra verksamhets<strong>om</strong>råden. De <strong>om</strong>fattade ca 35 procent<br />
av samtliga registrerade anmälningar 1999. Men andelen har sjunkit de två senaste<br />
åren.<br />
Utvecklingen på klag<strong>om</strong>ålsärenden följer samma trend s<strong>om</strong> gäller för socialbidragskostnaderna<br />
och antalet socialbidragstagare – de sjunker. Antalet ärenden har sjunkit med<br />
drygt 25 procent på dessa två år. Se tabell 1. Sambandet mellan antal klag<strong>om</strong>ål och antal<br />
socialbidragstagare är dock högst osäkert. Men i och med att andelen s<strong>om</strong> fått socialbidrag<br />
enbart på grund av arbetslöshet minskar försvinner den grupp s<strong>om</strong> varit mest resursstark<br />
från <strong>socialtjänsten</strong>. De s<strong>om</strong> har svårast att göra sin stämma hörd blir kvar.<br />
Tabell 1. Totalt antal registrerade klag<strong>om</strong>ål 1995-1999.<br />
Diarieförda ärenden ekon<strong>om</strong>iskt bistånd m.m.<br />
1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal anmälningar 157 183 205 168 150<br />
146 ärenden har avgjorts under 1999. För 121 av dessa avgjorda ärenden har skälen till<br />
klag<strong>om</strong>ålen angetts särskilt. Riktade anmärkningar avser s<strong>om</strong> regel bemötande, handläggningsförfarandet,<br />
beslutet och/eller lagtolkningsfrågor. Ett ärende kan <strong>om</strong>fatta fler än ett<br />
av dessa skäl. Totalt 213 skäl till anmärkningar har noterats.<br />
Diagram 1. Skäl till klag<strong>om</strong>ålen 1998 jämfört med 1999<br />
1998<br />
Lagtolkning<br />
9%<br />
Beslutet<br />
20%<br />
Övrigt<br />
10%<br />
Handläggningen<br />
29%<br />
Bemötandet<br />
32%<br />
1999<br />
8<br />
Lagtolkning<br />
6%<br />
Beslutet<br />
18%<br />
1998 <strong>om</strong>fattade 238 anmärkningar medan 1999 <strong>om</strong>fattade 213.<br />
Övrigt<br />
12%<br />
Handläggningen<br />
32%<br />
Bemötandet<br />
32%
Skälen till klag<strong>om</strong>ålen har inte förändrats i någon större <strong>om</strong>fattning jämfört med föregående<br />
år. Klag<strong>om</strong>ål s<strong>om</strong> rör bemötande tar alltjämt en stor andel. Andelen s<strong>om</strong> rör<br />
handläggning har ökat medan andelen s<strong>om</strong> rör beslutet har minskat. I andelen övrigt kan<br />
noteras att antalet ärenden s<strong>om</strong> rör ansvarig k<strong>om</strong>mun ökat liks<strong>om</strong> ärenden s<strong>om</strong> rör bostaden<br />
(bostadslösa, vräkningar, tak över huvudet). Se diagram 1.<br />
Ca en tredjedel av alla anmärkningar 1999 avser bemötandet. Den enskilde upplever att<br />
han/hon inte bemöts på ett respektfullt sätt av tjänstemän och känner sig kränkt. Andra<br />
uppger att de bemötts avvisande. De får ingen chans att lägga fram sitt ärende.<br />
Ca en tredjedel avser handläggningen. Otydliga krav på k<strong>om</strong>pletteringar gör att handläggningen<br />
drar ut på tiden. Den enskilde anser även att handläggaren varit för passiv. Anmärkningar<br />
rör också dokumentation och beslutsmotiveringar. Beslutsmotiveringarna är<br />
rutinmässiga och stämmer inte överens med de faktiska förhållandena. Beslutet blir<br />
obegripligt.<br />
18 procent avser klag<strong>om</strong>ål s<strong>om</strong> rör själva beslutet. Den enskilde har varit missnöjd med<br />
avslagsbeslut eller beslutets utformning (jmf med bristfälliga beslutsmotiveringar).<br />
6 procent avser lagtolkningsfrågor. Det ifrågasätts <strong>om</strong> socialförvaltningen har haft lagstöd<br />
för sitt agerande.<br />
12 procent avser övriga klag<strong>om</strong>ål. Det kan vara klag<strong>om</strong>ål s<strong>om</strong> rör bostadsförhållanden,<br />
problem kring ansvarig k<strong>om</strong>mun, förvaltning av egna medel, allmänt missnöje m.m.<br />
Närmare precisering av hur vanligt olika klag<strong>om</strong>ål är framgår av följande tre diagram.<br />
Diagram 2. Skäl till klag<strong>om</strong>ål när de rör bemötandet 1999 jämfört med 1998.<br />
Bemötande<br />
Partiskhet/subjektiv<br />
Lång väntetid<br />
Brister i information/samverkan<br />
Obesvarade brev<br />
Inslag av tvång/villkor<br />
Allmänt illa bemött<br />
Bemötts avvisande<br />
Behandlats kränkande<br />
0 15 30 45 60<br />
9<br />
1999 1998<br />
Att människor upplever att de behandlats kränkande var mest vanligt bland klag<strong>om</strong>ålen<br />
s<strong>om</strong> avsåg bemötande både 1999 och 1998. Andelen har ökat. Den största förändringen<br />
jämfört med 1998 är ändå att människor i högre utsträckning anser att de blivit utsatta för<br />
tvång och/eller villkor. Se diagram 2.<br />
%
Diagram 3. Skäl till klag<strong>om</strong>ål när de rör handläggningen 1999 jämfört med 1998.<br />
Handläggning<br />
Muntliga beslut<br />
Brister i utredning<br />
Ifrågasatt utredningsskäl<br />
K<strong>om</strong>munikation<br />
Allmänt<br />
Handläggningstid<br />
Beslutsmotivering<br />
Passivitet<br />
Dokumentation<br />
Inget beslut<br />
0 10 20 30<br />
10<br />
1999 1998<br />
Uteblivna formella beslut och brister i dokumentationen är de vanligaste förek<strong>om</strong>mande<br />
klag<strong>om</strong>ålen vad gäller handläggningsförfarandet under 1999. Dessa klag<strong>om</strong>ål har ökat<br />
markant. Det skiljer sig jämfört med 1998 då anmärkningar över lång handläggningstid<br />
var mest frekvent.<br />
Diagram 4. Skäl till klag<strong>om</strong>ål när de rör beslutet 1999 jämfört med 1998.<br />
Beslut<br />
Innehåll<br />
Avslag, överklagningsbart<br />
Avslag<br />
Avslag, ej överklagningsbart<br />
0 15 30 45 60<br />
%<br />
1999 1998<br />
Anmärkningar s<strong>om</strong> rör själva beslutet avser framför allt avslag på beslut s<strong>om</strong> inte är överklagningsbara.<br />
Det är en markant förändring jämfört med 1998. I dessa ärenden klagar<br />
personer bland annat på att de inte får hjälp med hyresskulder.<br />
Kritik i ärenden<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong>s kritik av <strong>socialtjänsten</strong> i enskilda ärenden minskar. <strong>Länsstyrelsen</strong> framförde<br />
någon form av kritik i 18 procent av ärendena 1999. Motsvarande andel 1998 var 40<br />
procent. En stor del av anmärkningarna i de kritiserade ärendena avsåg handläggningen.<br />
Annat s<strong>om</strong> kritiserades var <strong>socialtjänsten</strong>s förvaltning av egna medel och tvister <strong>om</strong><br />
ansvarig k<strong>om</strong>mun.<br />
Att andelen beslut med kritik är låg innebär inte att den enskildes kritik varit obefogad i<br />
samma <strong>om</strong>fattning. Det kan ha gjorts fel men när felet påtalats eller k<strong>om</strong>munen på annat<br />
sätt uppmärksammat felet och rättat till det, riktas inte alltid kritik i beslutet.<br />
%
Telefonstatistik<br />
Merparten av klag<strong>om</strong>ålen k<strong>om</strong>mer via telefonsamtal och diarieförs inte. Av totalt ca 900<br />
noterade klag<strong>om</strong>ål in<strong>om</strong> alla <strong>om</strong>råden avsåg ca 44 procent ekon<strong>om</strong>iskt bistånd. Antalet<br />
samtal har minskat något – med sex procent – jämfört med 1998.<br />
Av samtliga samtal 2 in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet ekon<strong>om</strong>iskt bistånd – ca 1 100 – rör<br />
• 38 (27) 3 procent klag<strong>om</strong>ål – i huvudsak från allmänheten.<br />
• 44 (41) procent råd och stöd – varav ca 60 procent från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong>.<br />
• 15 (25) procent information – varav över hälften från allmänheten.<br />
Knappt två tredjedelar av samtliga samtal k<strong>om</strong>mer från allmänheten och en tredjedel från<br />
den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong>.<br />
Klag<strong>om</strong>ål<br />
Av de klag<strong>om</strong>ål s<strong>om</strong> noterats mer detaljerat<br />
(94 procent av samtalen) avser nära<br />
hälften handläggningen, se diagram 5.<br />
Klag<strong>om</strong>ål riktas framför allt mot beslutsmotiveringen<br />
– eller brist på sådan samt<br />
att man inte fått något beslut eller endast<br />
fått ett muntligt sådant. Klag<strong>om</strong>ålen rör<br />
även brister i utredningen, passivitet,<br />
handläggningstid och ifrågasatt utredningsskäl<br />
<strong>om</strong> än i betydligt mindre utsträckning,<br />
se diagram 6.<br />
17 procent rör bemötandet. Klag<strong>om</strong>ålen<br />
avser att den enskilde bemötts kränkande<br />
eller avvisande. Enskilda klagar också på<br />
att det förek<strong>om</strong>mer inslag av tvång och/<br />
eller villkor, se diagram 6.<br />
11 procent rör beslutet. Klag<strong>om</strong>ålen avser att den enskilde inte beviljats vad han/hon<br />
ansökt <strong>om</strong>. Det är vanligare att klag<strong>om</strong>ålen avser sådana beslut s<strong>om</strong> går att överklaga s<strong>om</strong><br />
förvaltningsbesvär än beslut s<strong>om</strong> inte går att överklaga. Det är en förändring jämfört med<br />
1998. I ett par fall rör klag<strong>om</strong>ålen också verkställighet av beslut.<br />
13 procent avser lagtolkningsfrågor och 3 procent bostaden. Det senare handlar <strong>om</strong> att den<br />
enskilde är bostadslös och inte får hjälp att ordna sitt boende. Det kan också avse vräkningssituationer.<br />
”Övrigt” avser framför allt enskilda s<strong>om</strong> är allmänt missnöjda med <strong>socialtjänsten</strong>s agerande<br />
men också tvister <strong>om</strong> ansvarig k<strong>om</strong>mun, problem att få del av handling, förvaltning<br />
av egna medel, sekretess eller insatser.<br />
2 Avser de samtal s<strong>om</strong> registrerats.<br />
3 In<strong>om</strong> parentes anges andelen när samtliga <strong>socialtjänsten</strong>s <strong>om</strong>råden slagits ihop.<br />
11<br />
Diagram 5. Fördelning av skäl till klag<strong>om</strong>ål i<br />
telefonsamtalen<br />
Bostad<br />
3%<br />
Lagtolkning<br />
13%<br />
Beslut<br />
11%<br />
Övrigt<br />
10%<br />
Omfattar 404 klag<strong>om</strong>ål<br />
Bemötande<br />
17%<br />
Handläggning<br />
46%
Jämfört med 1998 har andelen klag<strong>om</strong>ål s<strong>om</strong> rör handläggningen ökat mest påtagligt –<br />
med ca 20 procentenheter. Andelen klag<strong>om</strong>ål s<strong>om</strong> rör själva beslutet har avtagit mest.<br />
Diagram 6. Klag<strong>om</strong>ål per telefon in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådena Handläggning, Bemötande och Beslut 1999.<br />
Handläggning<br />
Omprövning/överklagan<br />
Ifrågasatt utredningsskäl<br />
Handläggningstid<br />
Muntliga beslut<br />
Passivitet<br />
Brister i utredningen<br />
Ospecificerat<br />
Inget beslut<br />
Beslutsmotivering<br />
Bemötande<br />
Beslut<br />
Inslag av tvång/villkor<br />
Bemötts avvisande<br />
Behandlats kränkande<br />
0 15 30 45 60<br />
Allmänt<br />
Verkställighet<br />
Avslagsbeslut allm.<br />
Beslutsinnehåll<br />
Avslag, ej överklagningsbart<br />
Beslut ospecificerat<br />
Avslag, överklagningsbart<br />
0 15 30 45<br />
0 10 20 30 40<br />
12<br />
%<br />
%<br />
%
Rådgivning<br />
Antalet rådgivningssamtal med k<strong>om</strong>munerna är oförändrat. Av den rådgivning s<strong>om</strong> noterats<br />
mer detaljerat är tolkning av socialtjänstlagen vanligast förek<strong>om</strong>mande, se diagram 7.<br />
Även frågor runt handläggningsförfarandet är vanligt. Dess andel ökade jämfört med<br />
1998. Rådgivning <strong>om</strong> ansvarig k<strong>om</strong>mun är frågor s<strong>om</strong> ofta blir aktuella när det uppstått en<br />
tvist med en annan k<strong>om</strong>mun. Det är många gånger ärenden s<strong>om</strong> kan vara ganska k<strong>om</strong>plicerade<br />
– inte minst när ansvaret inte känns givet. Det avser ofta bostadslösa personer eller<br />
personer s<strong>om</strong> tillfälligt vistas i en k<strong>om</strong>mun – personer vars problematik kan vara k<strong>om</strong>plex.<br />
Även denna andel har ökat jämfört med 1998.<br />
Diagram 7. Rådgivning till k<strong>om</strong>munerna<br />
Rådgivning till k<strong>om</strong>munal socialtjänst<br />
Övrigt<br />
Sekretess<br />
Insats<br />
Bostad<br />
Beslut<br />
Ansvarig k<strong>om</strong>mun<br />
Handläggning<br />
Lagtolkning<br />
0 10 20 30 40<br />
Tillsyn av verksamheter på initiativ av <strong>Länsstyrelsen</strong><br />
• Bemötandefrågor in<strong>om</strong> individ- och familje<strong>om</strong>sorg togs upp vid ett tillsynsseminarium<br />
med nio k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar. Seminariet inleddes med en föreläsning där konkreta<br />
exempel hur <strong>socialtjänsten</strong> kan arbeta med bemötandefrågor redovisades. Syftet<br />
med seminariet var att ta reda på hur stort problemet egentligen är, hur <strong>socialtjänsten</strong><br />
hanterar bemötandefrågor idag samt få förslag på hur <strong>socialtjänsten</strong> kan hantera bemötandefrågor<br />
framöver.<br />
• Kvalitetsarbetet in<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong> har följts upp. I fokus har varit kvalitetsarbetet<br />
in<strong>om</strong> individ- och familje<strong>om</strong>sorg. Förut<strong>om</strong> enkäter har nämndordföranden, ansvarig<br />
chef och handläggare intervjuats i fem k<strong>om</strong>muner. Enkätsvaren och intervjuerna har<br />
följts upp vid fyra seminarietillfällen där chefer för individ- och familje<strong>om</strong>sorg deltagit.<br />
• Fyra ärenden, s<strong>om</strong> rört en specifik k<strong>om</strong>mun eller stadsdel, har initierats utifrån signaler<br />
<strong>om</strong> brister i<br />
Ö hanteringen av egna-medels-förvaltning<br />
Ö bemötandet<br />
Ö ansökningsförfarandet<br />
Ö samband med utredningsförfarandet.<br />
Dessut<strong>om</strong> har den sociala <strong>om</strong>sorgen beskrivits närmare i elva k<strong>om</strong>muner. Det har skett<br />
utifrån den offentliga statistiken k<strong>om</strong>pletterad med intervjuer. Dessa sammanställningar<br />
har utgjort kunskaps- och arbetsmaterial.<br />
13<br />
%
Bedömning av <strong>socialtjänsten</strong> utifrån tillsynsresultat m.m.<br />
Uppdrag i regleringsbrevet<br />
Bemötande<br />
Mätt utifrån de anmärkningar s<strong>om</strong> k<strong>om</strong> från de personer s<strong>om</strong> var aktuella in<strong>om</strong> individoch<br />
familje<strong>om</strong>sorg upplevs bemötandet inte s<strong>om</strong> något stort problem i k<strong>om</strong>munerna. Men<br />
tjänstemännen förstår samtidigt att det finns sociala mekanismer s<strong>om</strong> gör att synpunkter<br />
inte k<strong>om</strong>mer fram. För att undersöka hur enskilda upplever mötet med <strong>socialtjänsten</strong> har<br />
enkäter varit en vanlig metod. Men resultatet speglar inte verkligheten. Merparten är nöjda<br />
men man vet inte vad de är nöjda med. Efters<strong>om</strong> metoden med enkäter ”ger noll” är den<br />
på väg att överges. Det pågår diskussioner hur bemötandefrågor ska hanteras framöver.<br />
Mottagandet ses över, det finns ansatser till garantier etc.<br />
En erfarenhet s<strong>om</strong> framförts är att kvalitetsarbetet för att ge resultat bör bedrivas stegvis.<br />
Satsas för stort finns en risk att arbetet blir ohanterligt, resurskrävande och svårt att<br />
gen<strong>om</strong>föra (se även nedan).<br />
Kvalitetsutveckling<br />
Det finns ett engagemang för kvalitetsfrågor men kvalitetsarbetet varierar stort<br />
Nära hälften (42 %) av länets k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar uppger att de har ett kvalitetssystem<br />
in<strong>om</strong> individ- och familje<strong>om</strong>sorg 4 . Drygt hälften (53 %) har någon form av kvalitetsdokument<br />
eller dokumenterad kvalitetspolicy med målformuleringar s<strong>om</strong> gäller för<br />
hela eller delar av verksamheten och drygt hälften (56 %) gen<strong>om</strong>för utvärderingar 5 . Det<br />
framgår av en kartläggning s<strong>om</strong> gen<strong>om</strong>förts i länets alla k<strong>om</strong>muner.<br />
I stort sett alla k<strong>om</strong>muner bedriver någon form av kvalitetsarbete och de vanligaste metoderna<br />
är att använda sig av brukarenkäter och klag<strong>om</strong>ålshantering. Några k<strong>om</strong>muner har<br />
också börjat använda sig av kollegiegranskning och fokusgrupper. Resultatet används för<br />
att förbättra och utveckla verksamheter.<br />
Kvalitetsarbete är en aktuell fråga i länets samtliga k<strong>om</strong>muner. Men utvecklingen av<br />
arbetet har nått olika långt och skillnaderna är stora. Det finns ett engagemang för kvalitetsfrågor.<br />
Det anses stimulerande att arbeta med dessa då det ökar medvetenheten <strong>om</strong><br />
verksamhetens mål och leder till en större delaktighet i planeringsarbetet. Arbetet har lett<br />
till metodutveckling liks<strong>om</strong> att service och tillgänglighet har förbättrats. Men det ska inte<br />
bortses från att arbetet kan gå trögt och att det existerar ett visst motstånd att bedriva aktivt<br />
kvalitetsarbete.<br />
De svårigheter s<strong>om</strong> finns med att arbeta mer systematiskt med kvalitet kan vara<br />
• <strong>om</strong>organisationer och chefsbyten<br />
• arbeta över verksamhetsgränser (revirtänkande)<br />
• engagera medarbetare och få dem att känna sig delaktiga<br />
• datasystem s<strong>om</strong> inte fungerar för uppföljning och utvärdering<br />
• brist på kunskap <strong>om</strong> metoder för uppföljning och utvärdering.<br />
4 Hur det ser ut in<strong>om</strong> de olika <strong>om</strong>rådena socialbidrag, missbruk, familjerätt samt barn och familj har inte<br />
efterfrågats. Innehållet återges därför under samtliga <strong>om</strong>råden.<br />
5 Med utvärderingar avses här utvärderingar i avsikt att bedöma klienteffekterna av utfört arbete.<br />
14
Det har visat sig att förutsättningar för ett lyckat kvalitetsarbete är bättre <strong>om</strong> det startar i<br />
liten skala än <strong>om</strong> man försöker greppa över hela verksamheten.<br />
Övrigt<br />
Färre socialbidragstagare men socialbidragstagare med k<strong>om</strong>plex problembild<br />
Antalet socialbidragstagare har minskat påtagligt i takt med att arbetslösheten har sjunkit<br />
och människor k<strong>om</strong>mit ut i arbete, praktik eller studier. Det har inneburit att det numera är<br />
framför allt de personer s<strong>om</strong> alltid har haft svårast att k<strong>om</strong>ma ut på arbetsmarknaden s<strong>om</strong><br />
är aktuella för socialbidrag. Det är den grupp individer s<strong>om</strong> av tradition alltid har varit<br />
kända på socialförvaltningarna och s<strong>om</strong> ofta under lång tid är beroende av socialbidrag.<br />
Tendensen blir allt mer tydlig.<br />
Aktuella personer har ofta en social problematik men det är också invandrare/flyktingar<br />
s<strong>om</strong> aldrig fått en rejäl chans på arbetsmarknaden. Socialtjänstens resurser in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet<br />
fokuseras nu därför på dessa grupper. Verksamheter behöver anpassas <strong>om</strong> till denna<br />
grupp. Samarbete med andra myndigheter får stor betydelse och det behövs program s<strong>om</strong><br />
har en rehabiliterande i<strong>nr</strong>iktning.<br />
Samarbete med hyresvärdar har bidragit till att vräkningar minskat liks<strong>om</strong> socialbidrag<br />
till hyresskulder<br />
Vräkningar på grund av hyresskulder och störande beteende får stora konsekvenser för<br />
människors livssituation och det drabbar s<strong>om</strong> regel redan socialt utsatta personer/familjer.<br />
Socialtjänstens arbete för att förhindra vräkningar har därför stor betydelse. I några av<br />
länets k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar har <strong>socialtjänsten</strong> i förebyggande syfte inlett samarbete<br />
med bostadsföretag.<br />
Ett gott exempel är en k<strong>om</strong>mun där mottagnings- och ekon<strong>om</strong>iavdelningen samverkar med<br />
de största bostadsföretagen i k<strong>om</strong>munen. Det finns en överensk<strong>om</strong>melse där hyresvärdarna<br />
snabbt ska reagera när någon inte betalt hyran. Socialtjänsten skriver och erbjuder<br />
familjen/personen rådgivning s<strong>om</strong> ska syfta till att personerna kan reda ut situationen.<br />
Verksamheten har resulterat i ett minskat antal vräkningar och lägre kostnader för<br />
socialbidrag till hyresskulder. Bostadsföretagen bidrar till administrationskostnader<br />
efters<strong>om</strong> samarbetet även är bra för dem. Verksamheten har även spritts till mindre<br />
värdar i k<strong>om</strong>munen.<br />
Samarbetet har lett till att hyresvärdar bidrar till att förvaltningen får känned<strong>om</strong> <strong>om</strong> personer<br />
s<strong>om</strong> har svårigheter att klara sin vardag i boendet. Det kan vara missbruk eller<br />
personer s<strong>om</strong> av andra skäl inte mår bra och kan vara i behov av insatser från <strong>socialtjänsten</strong>.<br />
Hyresrådgivningen har m.a.o. bidragit till en form av uppsökande verksamhet.<br />
Socialtjänsten är nu ute och informerar <strong>om</strong> verksamheten och samarbetet i andra k<strong>om</strong>muner.<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> k<strong>om</strong>mer under innevarande år att följa upp hur <strong>socialtjänsten</strong> i olika k<strong>om</strong>muner<br />
arbetar för att bland annat undvika vräkningar.<br />
Människor s<strong>om</strong> söker stöd och hjälp känner sig ifrågasatta och överkörda innan de ens<br />
fått en besökstid<br />
I den löpande tillsynen k<strong>om</strong>mer <strong>Länsstyrelsen</strong> framför allt i kontakt med de människor<br />
s<strong>om</strong> är missnöjda med <strong>socialtjänsten</strong>. Men andelen s<strong>om</strong> kontaktar <strong>Länsstyrelsen</strong> är låg i<br />
15
förhållande till samtliga s<strong>om</strong> är aktuella för socialbidrag. Kritik s<strong>om</strong> avser bemötandet är<br />
vanligt liks<strong>om</strong> kritik s<strong>om</strong> avser handläggningen och själva beslutet. Tendensen är densamma<br />
s<strong>om</strong> tidigare år. Enskilda känner sig avvisade och kränkta när de kontaktar <strong>socialtjänsten</strong>.<br />
De s<strong>om</strong> når fram upplever handläggningen s<strong>om</strong> ”fyrkantig”. Helhetssynen<br />
saknas.<br />
Redan vid förhandsbedömningen ”informeras personer bort”. De upplever att de inte får<br />
k<strong>om</strong>ma till tals. Detta kan effektivt hindra enskilda att få ett ärende formellt prövat eller<br />
att få råd i en besvärlig situation och det anmärks också på att <strong>socialtjänsten</strong> inte meddelar<br />
beslut. Ett avvisande upplevs s<strong>om</strong> ett avslag trots att någon egentlig prövning av en formell<br />
ansökan aldrig ägt rum. I grunden verkar det handla <strong>om</strong> stora brister i information<br />
från <strong>socialtjänsten</strong>s sida s<strong>om</strong> bottnar i en strategi att hålla ärenden ifrån sig.<br />
Rättssäkerheten äventyras. Socialtjänstens uppgift är att utreda rätten till bistånd och inte<br />
möjligheten till avslag.<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong>s bedömning är att socialsekreterarna är alltför styrda av kostnadstänkande i<br />
sitt sociala arbete. Det går inte alltid ihop med intentionerna i socialtjänstlagen där den<br />
enskildes behov ska sättas i centrum. Politikerna bär ett ansvar för denna utveckling efters<strong>om</strong><br />
de ofta lägger tonvikten vid och uppmuntrar till besparingar framför resultat.<br />
16
Barn, unga och familjer<br />
Statistik <strong>om</strong> ärenden från enskilda, organisationer eller myndigheter<br />
Diarieförda anmälningar s<strong>om</strong> avser barn-, ungd<strong>om</strong>s- och familjeverksamheten <strong>om</strong>fattade<br />
ca 20 procent av samtliga registrerade anmälningar 6 in<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong>s alla <strong>om</strong>råden<br />
1999. Andelen har sjunkit jämfört med 1998.<br />
Antalet ärenden har sjunkit med 26 procent jämfört med året innan. Mest minskade antalet<br />
anmärkningar mot institutioner (HVB). En orsak till minskat antal anmärkningar mot<br />
HVB kan vara att <strong>Länsstyrelsen</strong>s fortlöpande och strukturerade tillsyn av de tillståndspliktiga<br />
verksamheterna börjar ge resultat. Ändrade arbetsmetoder där <strong>socialtjänsten</strong> satsar på<br />
vård på ”hemmaplan” i samförstånd med vårdnadshavare kan delvis också ha påverkat<br />
ärendeutvecklingen i övriga ärenden. Det klagades ju mindre på insatserna 1999 jämfört<br />
med 1998.<br />
Tabell 2. Totalt antal registrerade klag<strong>om</strong>ål 1995-1999<br />
Diarieförda ärenden barn, unga och familjer<br />
1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal anmälningar mot<br />
- individ- och familje<strong>om</strong>sorg, barn och familj 66 97 91 101 81<br />
- privat HVB barn och ungd<strong>om</strong> 18 12 9 11 4<br />
- offentlig institution, barn och familj 2 3<br />
Totalt antal klag<strong>om</strong>ål 84 109 102 115 85<br />
85 ärenden avgjordes under 1999. För 68 av dessa avgjorda ärenden har skälen till klag<strong>om</strong>ålen<br />
angetts särskilt. Riktade anmärkningar avser s<strong>om</strong> regel bemötande och handläggningsförfarandet.<br />
Ett ärende kan <strong>om</strong>fatta fler än ett av dessa skäl. Totalt har 101 skäl till<br />
anmärkningar noterats.<br />
Diagram 8. Skäl till klag<strong>om</strong>ålen 1998 jämfört med 1999.<br />
1998<br />
1999<br />
Ansvarig<br />
k<strong>om</strong>mun<br />
5%<br />
Insatsen<br />
14%<br />
Övrigt<br />
20%<br />
Beslutet<br />
11%<br />
Bemötandet<br />
17%<br />
Handläggningen<br />
33%<br />
Ansvarig<br />
k<strong>om</strong>mun<br />
3%<br />
17<br />
Insatsen<br />
4%<br />
Beslutet<br />
4%<br />
1998 <strong>om</strong>fattade 93 anmärkningar medan 1999 <strong>om</strong>fattar 101.<br />
6 Inklusive anmälningar mot privata institutioner.<br />
Övrigt<br />
15%<br />
Handläggningen<br />
45%<br />
Bemötandet<br />
29%
Anmärkningar mot handläggningsförfarandet ökade och d<strong>om</strong>inerade påtagligt under 1999.<br />
Även anmärkningar mot bemötandet har ökat jämfört med 1998. Klag<strong>om</strong>ålen över själva<br />
besluten och insatserna minskade. Se diagram 8.<br />
45 procent av alla anmärkningar avser handläggningen. Socialtjänstens agerande anses för<br />
passivt. Vidare ifrågasätts handläggningstid och utredningsskäl. Brister i k<strong>om</strong>munikation<br />
och utredning är annat s<strong>om</strong> det anmärks på.<br />
29 procent avser bemötandet. Den enskilde upplever att han/hon inte bemöts på ett<br />
respektfullt sätt av tjänstemännen, att han/hon inte fått korrekt information respektive att<br />
det brustit i samverkan. Obesvarade brev liks<strong>om</strong> inslag av tvång och/eller villkor anmärks<br />
det också på liks<strong>om</strong> att man känner sig avvisad.<br />
4 procent avser beslutet. Den enskilde är missnöjd med beslutets innehåll.<br />
4 procent avser insatsen. Brister i vården har påtalats men i år endast i ett fåtal ärenden.<br />
3 procent avser ansvarig k<strong>om</strong>mun. K<strong>om</strong>muner är inte överens <strong>om</strong> vem s<strong>om</strong> ska ha ansvaret<br />
för ett barn- eller ungd<strong>om</strong>särende.<br />
Under övrigt ingår framför allt att personer framfört ett allmänt missnöje över <strong>socialtjänsten</strong>s<br />
agerande men också lagtolkningsfrågor, ta del av handling, bostadsfrågor samt sekretess.<br />
Närmare preciseringar av hur vanliga olika klag<strong>om</strong>ål är framgår av följande två diagram.<br />
Diagram 9. Skäl till klag<strong>om</strong>ål när de rör bemötandet 1999.<br />
Bemötande<br />
Obesvarade brev<br />
Inslag av tvång/villkor<br />
Partisk/subjektiv<br />
Bemötts avvisande<br />
Allmänt illa bemött<br />
Brister i info./samverkan<br />
Behandlats kränkande<br />
0 10 20 30<br />
Att människor känner sig kränkta eller allmänt illa bemötta är vanligast förek<strong>om</strong>mande<br />
både 1999 och 1998. Brister i information är förhållandevis vanligt under 1999. Området<br />
kodades inte särskilt 1998, se diagram 9.<br />
18<br />
%
Diagram 10. Skäl till klag<strong>om</strong>ål när de rör handläggningen 1999 jämfört med 1998.<br />
Handläggning<br />
Beslutsmotivering<br />
Dokumentation<br />
Inget beslut<br />
Omprövning/överklagan<br />
Brister i utredning<br />
K<strong>om</strong>munikation<br />
Allmänt<br />
Ifrågasatt utredningsskäl<br />
Handläggningstid<br />
Passivitet<br />
0 10 20 30 40 50<br />
19<br />
1999 1998<br />
Passivitet är de vanligaste förek<strong>om</strong>mande klag<strong>om</strong>ålen, se diagram 10. Detsamma gällde<br />
1998. Andelen har dock minskat. Att andelen är hög kan bero på att enskilda upplever att<br />
det inte händer något tillräckligt snabbt efter det att anmälan blivit känd. En anmälan påverkar<br />
en familjs liv och familjen förväntar sig att det ska hända något. Men efter beskedet<br />
<strong>om</strong> anmälan kan det vara tyst ganska länge. Arbetsbelastningen hos <strong>socialtjänsten</strong> påverkar<br />
hur snabbt anmälan utreds. Ett annat skäl kan vara att vårdnadshavare har orealistiska<br />
förväntningar. Kritiken riktas mot samhället i stort s<strong>om</strong> inte anses göra tillräckligt men<br />
<strong>socialtjänsten</strong> får klä skott för denna kritik.<br />
Klag<strong>om</strong>ål mot handläggningstiden har ökat jämfört med föregående år liks<strong>om</strong> klag<strong>om</strong>ål<br />
mot bristande k<strong>om</strong>munikation. Däremot har anmärkningarna minskat vad avser avsaknaden<br />
av beslut och dokumentation.<br />
Kritik mot långa handläggningstider kan vara ett uttryck för att det finns en medvetenhet<br />
<strong>om</strong> begränsad utredningstid för barnavårdsutredningar.<br />
Kritik i ärenden<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong>s kritik av <strong>socialtjänsten</strong> i enskilda ärenden minskar. <strong>Länsstyrelsen</strong> framförde<br />
någon form av kritik i 22 procent av ärendena 1999. Motsvarande andel 1998 var 31<br />
procent. En stor del av anmärkningarna i de kritiserade ärendena avsåg handläggningen.<br />
Att andelen beslut med kritik är låg innebär inte att kritiken varit obefogad i exakt samma<br />
<strong>om</strong>fattning. Det kan ha gjorts fel men när felet påtalats eller k<strong>om</strong>munen på annat sätt<br />
uppmärksammat felet och rättat till det, riktas inte alltid kritik i beslutet.<br />
Generellt gäller dock att de anmärkningar s<strong>om</strong> framförts i hög utsträckning varit obefogade.<br />
Familjer s<strong>om</strong> blir föremål för utredning på grund av att barnen kan antas behöva<br />
stöd och/eller skydd befinner sig i en utsatt situation. Kontakterna med <strong>socialtjänsten</strong> kan<br />
kännas kränkande och föräldrarna kan vara mycket kritiska mot det s<strong>om</strong> händer. Det innebär<br />
inte att tjänstemännen handlat eller gjort fel i just de avseenden s<strong>om</strong> kritiseras.<br />
%
Telefonstatistik<br />
Merparten av klag<strong>om</strong>ålen k<strong>om</strong>mer via telefonsamtal och diarieförs inte. Av totalt ca 900<br />
noterade klag<strong>om</strong>ål avser ca 26 procent barn, unga och familj. Antalet samtal har minskat –<br />
med 14 procent – jämfört med 1998.<br />
Av samtliga samtal 7 in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet barn, unga och familj – ca 1 000 – rör<br />
• 24 (27) 8 procent klag<strong>om</strong>ål – i huvudsak från enskilda.<br />
• 43 (41) procent råd och stöd – varav drygt tre fjärdedelar från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong>.<br />
• 27 (25) procent information – varav drygt en tredjedel från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong><br />
och en tredjedel från allmänheten.<br />
Rådgivning och information är vanligare i samtalen in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet barn, unga och familjer<br />
än in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet ekon<strong>om</strong>iskt bistånd. Kontakter med den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong> är<br />
också vanligare in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet barn, unga och familjer än in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådena ekon<strong>om</strong>iskt<br />
bistånd och missbruk.<br />
46 procent av alla samtal k<strong>om</strong>mer från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong> och 39 procent från<br />
enskilda. Det innebär att andelen av alla samtal med k<strong>om</strong>munerna har ökat medan andelen<br />
av alla samtal med enskilda har minskat jämfört med 1998.<br />
Klag<strong>om</strong>ål<br />
Av klag<strong>om</strong>ålen avser 45 procent handläggningen,<br />
se diagram 11. Klag<strong>om</strong>ålen <strong>om</strong>fattar<br />
bl.a. passivitet d.v.s. att <strong>socialtjänsten</strong> inte<br />
agerar tillräckligt, ifrågasatta utredningsskäl,<br />
att den enskilde inte får något beslut, brister<br />
i k<strong>om</strong>munikation, utredning och lång handläggningstid,<br />
se diagram 12.<br />
12 procent avser bemötandet. Klag<strong>om</strong>ålen<br />
<strong>om</strong>fattar bl.a. att den enskilde bemötts avvisande<br />
eller behandlats kränkande. I ett fall<br />
har de avsett inslag av tvång/partiskhet.<br />
7 procent avser insatser s<strong>om</strong> ges eller klag<strong>om</strong>ål<br />
på <strong>socialtjänsten</strong> i frågor s<strong>om</strong> rör<br />
boendet.<br />
3 procent avser tvister <strong>om</strong> ansvarig k<strong>om</strong>mun.<br />
Merparten av denna typ av samtal är<br />
en k<strong>om</strong>bination av klag<strong>om</strong>ål och rådgivning<br />
och ett stort antal finns noterade s<strong>om</strong> rådgivning.<br />
”Övrigt” avser bl.a. klag<strong>om</strong>ål s<strong>om</strong> <strong>om</strong>fattar beslutet, att ta del av handling, sekretess, jävsförhållanden<br />
eller avgifter.<br />
7 Avser de samtal s<strong>om</strong> registrerats.<br />
8 In<strong>om</strong> parentes anges andelen när samtliga <strong>socialtjänsten</strong>s <strong>om</strong>råden slagits ihop.<br />
20<br />
Diagram 11. Fördelning av skäl till klag<strong>om</strong>ål i<br />
telefonsamtalen<br />
Allmänt<br />
missnöjd<br />
20%<br />
Ansvarig<br />
k<strong>om</strong>mun<br />
3%<br />
Insats+<br />
bostad<br />
7%<br />
Övrigt<br />
13%<br />
Omfattar 240 klag<strong>om</strong>ål<br />
Bemötande<br />
12%<br />
Handläggning<br />
45%
Andelen klag<strong>om</strong>ål över handläggningen har minskat jämfört med 1998. Andelen klag<strong>om</strong>ål<br />
över bemötandet har däremot ökat.<br />
Diagram 12. Klag<strong>om</strong>ål per telefon in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet Handläggning.<br />
Handläggning<br />
Omprövning<br />
Beslutsmotivering<br />
Handläggningstid<br />
Brister i utredningen<br />
K<strong>om</strong>munikation<br />
Inget beslut<br />
Ifrågasatt utredningsskäl<br />
Passivitet<br />
Handläggning, ospec.<br />
0 10 20 30 40<br />
Rådgivning<br />
Antalet rådgivningssamtal med k<strong>om</strong>munerna har ökat med ca 30 procent jämfört med<br />
1998. Av den rådgivning s<strong>om</strong> noterats mer detaljerat (nästan 90 procent av samtalen) är<br />
lagtolkning, handläggning och ansvarig k<strong>om</strong>mun vanligast förek<strong>om</strong>mande <strong>om</strong>råden s<strong>om</strong><br />
den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong> frågar <strong>om</strong>, se diagram 13. Lagtolkning rör oftast frågor <strong>om</strong><br />
lagen <strong>om</strong> vård av unga och socialtjänstlagen. Andelen s<strong>om</strong> rör lagtolkning har ökat medan<br />
andelen s<strong>om</strong> rör handläggning har minskat något.<br />
Diagram 13. Rådgivning till k<strong>om</strong>munerna<br />
Rådgivning till k<strong>om</strong>munal socialtjänst<br />
Avgifter<br />
Ta del av handling<br />
Övrigt<br />
Sekretess<br />
Ansvarig k<strong>om</strong>mun<br />
Handläggning<br />
Lagtolkning<br />
0 5 10 15 20 25 30 35 40 45 50<br />
Bilden bekräftar att frågor s<strong>om</strong> rör ansvarig k<strong>om</strong>mun är ganska vanliga in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet<br />
barn, unga och familjer. Det är ofta k<strong>om</strong>plicerade ärenden där <strong>Länsstyrelsen</strong>s roll är att få<br />
en k<strong>om</strong>mun att ta ansvar för ett barn/en familj. Ekon<strong>om</strong>iska avväganden hos k<strong>om</strong>munerna<br />
gör att barn/unga kan k<strong>om</strong>ma i kläm. Jämfört med 1998 har antalet samtal s<strong>om</strong> rör ansvarig<br />
k<strong>om</strong>mun ökat.<br />
21<br />
%<br />
%
Tillstånd att bedriva enskild verksamhet – hem för vård eller boende (HVB)<br />
Antalet tillstånd att bedriva HVB-verksamhet för barn, unga och familj eller dagverksamhet<br />
för samma målgrupp var totalt sett oförändrat i slutet av år 1999 jämfört med året<br />
innan. Antalet platser ökade däremot med nära 70 st. Det motsvarar en ökning med 10<br />
procent. Se tabell 3.<br />
Antalet HVB med ett fåtal platser har minskat medan antalet mellanstora HVB ökat.<br />
Ökningen av antalet dagverksamheter bidrar också till det ökade platsantalet.<br />
Sammanlagt 14 nya tillstånd beviljades under 1999 medan 14 tillstånd upphävdes. Av de<br />
upphävda tillstånden lades sex verksamheter ned, tre fick nytt tillstånd på grund av byte av<br />
lokaler och fem bytte huvudman.<br />
Tabell 3. HVB-tillstånd barn, unga och familj i Stockholms län fr.o.m. den 31 december 1995 t.o.m. den 31<br />
december 1999 – antal tillstånd och antal platser beviljade tillstånd och upphävda tillstånd.<br />
1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal Antal Antal Antal Antal<br />
tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser<br />
1 - 6 platser 35 170 38 180 39 183 32 144 26 117<br />
7 -15 platser 21 204 28 271 27 255 24 226 27 264<br />
16 eller fler platser 7 162 7 164 7 176 5 123 6 142<br />
Dagverksamheter (69 § 4) 5 41 15 151 17 188<br />
Utredningshem 3 45 3 36 3 51 3 51 3 51<br />
Totalt 66 581 76 651 81 706 79 695 79 762<br />
Varav vuxna- och barnplaceringar<br />
16 150 18 192 16 167 16 176 15 163<br />
Beviljade tillstånd 14 95 13 79 21 153 14 108<br />
Upphävda tillstånd 4 24 8 55 23 174 14 81<br />
Orsaker till att antalet HVB med få platser minskar kan vara att de s<strong>om</strong> funnits inte orkar<br />
driva verksamheten vidare. Det ställs också idag höga krav på att få starta HVB. När<br />
potentiella ägare får detta klart för sig fullföljs inte en ansökan. Ändå är <strong>Länsstyrelsen</strong>s<br />
erfarenheter att små HVB efterfrågas. Det efterfrågas också akutplatser. De HVB s<strong>om</strong><br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> granskat under 1999 har generellt sett haft hög beläggning.<br />
Under 1999 ink<strong>om</strong> totalt 60 tillståndsärenden. Se tabell 4. Det var färre ärenden än året<br />
innan. 14 ärenden avsåg nytt tillstånd och 13 upphörande av tillstånd. Merparten av övriga<br />
ärenden avsåg ändringar i givna tillstånd varav 6 ärenden avsåg utökningar och 12 föreståndarbyte.<br />
Tabell 4. Tillståndsärenden för HVB och dagverksamheter barn, unga och familj<br />
Tillståndsärenden HVB barn, unga och familj<br />
1995 1996<br />
Antal diarieförda tillståndsärenden 49 45 69 60<br />
57<br />
22<br />
1997 1998<br />
1999
Tillsyn av verksamheter på initiativ av <strong>Länsstyrelsen</strong><br />
• Sex k<strong>om</strong>muner och fyra k<strong>om</strong>mundelar, s<strong>om</strong> representerar tre k<strong>om</strong>muner, har besvarat<br />
en enkät i syfte att kartlägga <strong>om</strong> det finns samverkansgrupper för kvinnor s<strong>om</strong> varit<br />
utsatta för våld.<br />
• <strong>Länsstyrelsen</strong> har granskat barnperspektivet i barnavårdsutredningar. 1998 års granskning<br />
av elva k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar följdes upp under året i de fem k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar<br />
där resultatet var sämst. Dessut<strong>om</strong> valdes ytterligare tio nya<br />
k<strong>om</strong>muner/stadsdelar ut för granskning. Sammanlagt har <strong>Länsstyrelsen</strong> granskat ca<br />
200 akter under 1999. Personal har intervjuats.<br />
• Granskningen av barnavårdsutredningar har även <strong>om</strong>fattat handläggning, beslut och<br />
dokumentation.<br />
• <strong>Länsstyrelsen</strong> har även följt upp den s.k. fyramånadersregeln i de sex k<strong>om</strong>munerna<br />
och fyra k<strong>om</strong>mundelarna.<br />
• Vårdbehov för unga missbrukare med invandrarbakgrund har följts upp i tio k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar.<br />
Efters<strong>om</strong> <strong>Länsstyrelsen</strong> valt åldersgruppen 20-25 år redovisas<br />
resultatet under missbruk.<br />
• Tillsyn av 23 enskilda verksamheter för barn och unga, drygt en fjärdedel av samtliga<br />
s<strong>om</strong> har tillstånd att driva sin verksamhet enligt socialtjänstlagen, har påbörjats under<br />
1999. Sammanlagt 20 inspektioner (inklusive en offentlig verksamhet) har slutligt<br />
inspekterats enligt den modell s<strong>om</strong> <strong>Länsstyrelsen</strong> tillämpar.<br />
• Kvalitetsarbetet in<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong> har följts upp i samtliga länets k<strong>om</strong>muner och<br />
k<strong>om</strong>mundelar. I fokus har varit kvalitetsarbetet in<strong>om</strong> individ- och familje<strong>om</strong>sorg. Förut<strong>om</strong><br />
enkäter har nämndordföranden, ansvarig chef och handläggare intervjuats i fem<br />
k<strong>om</strong>muner. Enkätsvaren och intervjuerna har följts upp vid fyra seminarietillfällen där<br />
chefer för individ- och familje<strong>om</strong>sorg deltagit.<br />
• Tre ärenden, s<strong>om</strong> rört en specifik k<strong>om</strong>mun eller stadsdel, har initierats och i två av<br />
ärendena har <strong>socialtjänsten</strong> kritiserats. Ett ärende är en uppföljning av tidigare riktad<br />
kritik<br />
Ö <strong>om</strong> hanteringen av ärenden s<strong>om</strong> rör familjehemsplaceringar i släktinghem.<br />
De två övriga avser underlåtenhet att agera<br />
Ö i ett fall s<strong>om</strong> rör ansvarig k<strong>om</strong>mun.<br />
Ö i ett fall <strong>om</strong> misstänkta övergrepp.<br />
Dessut<strong>om</strong> har den sociala <strong>om</strong>sorgen beskrivits närmare i elva k<strong>om</strong>muner. Det har skett<br />
utifrån den offentliga statistiken k<strong>om</strong>pletterad med intervjuer. Dessa sammanställningar<br />
har utgjort kunskaps- och arbetsmaterial.<br />
23
Bedömning av <strong>socialtjänsten</strong> utifrån tillsynsresultat m.m.<br />
Uppdrag i regleringsbrevet<br />
Barns bästa<br />
Barnens behov och vårdnadshavarens förmåga att tillgodose behoven saknas i mycket<br />
stor utsträckning i barnavårdsutredningar<br />
Socialtjänsten har alltjämt svårt att förverkliga bestämmelserna <strong>om</strong> att tydliggöra barnen i<br />
utredningar s<strong>om</strong> rör dessa. Det är något bättre i ärenden s<strong>om</strong> rör tonåringar än i ärenden<br />
s<strong>om</strong> rör de yngre barnen. Det visar gen<strong>om</strong>förd granskning av tio k<strong>om</strong>muner/ k<strong>om</strong>mundelar.<br />
Orsakerna till svårigheterna beror inte på att kunskap <strong>om</strong> innebörden i bestämmelserna<br />
saknas utan har sannolikt sin bakgrund i socialsekreterarnas hårda arbetsbelastning.<br />
Stor personal<strong>om</strong>sättning och oerfaren personal kan också vara bidragande orsaker. Det tar<br />
även tid att ändra ett traditionellt sätt att utreda anmälningar där fokus legat på föräldrarnas<br />
förhållanden och behov.<br />
Det är vanligt att en redovisning av barnets behov och vårdnadshavarens förmåga att tillgodose<br />
dessa behov saknas i utredningar trots att en barnavårdsutredning s<strong>om</strong> regel inleds<br />
för att utreda barnets behov av stöd och/eller skydd. Utredningen ska ju ge underlag för en<br />
bedömning av hur det kan tillgodoses.<br />
Barnen k<strong>om</strong>mer inte heller alltid till tals i utredningar – det gäller särskilt de mindre barnen.<br />
Längst har k<strong>om</strong>muner k<strong>om</strong>mit när det gäller att ha med en beskrivning av barnets<br />
förhållanden. Men kvalitén i redovisningarna skiftar. I några k<strong>om</strong>muner är de föredömliga<br />
men allt för ofta är de för summariska eller för torftiga. Det finns också utredningar där<br />
barn knappt är <strong>om</strong>nämnda.<br />
Ett tydligt barnfokuserat förhållningssätt i barnavårdsutredningar redovisas i en av de<br />
granskade k<strong>om</strong>mundelarna. Ytterligare några k<strong>om</strong>muner får godkänt även <strong>om</strong> det kan bli<br />
bättre.<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong>s bedömning är att lagändringarna s<strong>om</strong> införts för att stärka barnets ställning<br />
har haft betydelse för att tydligöra barnen i barnavårdsutredningar även <strong>om</strong> mycket återstår.<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong>s årliga granskning och fokusering av barnperspektivet är viktig för att<br />
påveraka kvalitén i utredningarna. Här har den direkta återföringen stor betydelse.<br />
Responsen vid återföringen av resultatet har hittills varit positiv.<br />
Uppföljning visar på förbättringar av barnperspektivet i barnavårdsutredningar<br />
Två av fem k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar redovisade 1999 påtagliga förbättringar och högre<br />
kvalité i barnavårdsutredningar än 1998. Barnperspektivet hade lyfts fram. Utredare hade<br />
tagit till sig den kritik och de råd s<strong>om</strong> getts.<br />
I övriga tre k<strong>om</strong>muner var förhållandena oförändrade. De brister s<strong>om</strong> redovisats ovan var<br />
framträdande i dessa k<strong>om</strong>muner.<br />
Det redovisar en uppföljning s<strong>om</strong> <strong>Länsstyrelsen</strong> gen<strong>om</strong>förde under 1999 av de fem k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar<br />
s<strong>om</strong> hade sämst resultat vid en granskning av elva k<strong>om</strong>muner 1998.<br />
45 akter gicks igen<strong>om</strong> enligt samma metod s<strong>om</strong> 1998.<br />
24
Kvalitet och säkerhet i enskild socialtjänstverksamhet<br />
Barn och unga får s<strong>om</strong> regel god vård i enskilda verksamheter men det saknas behandlingsplaner<br />
och det brister i dokumentationen<br />
Det bedrivs s<strong>om</strong> regel god vård för den målgrupp s<strong>om</strong> enskilda verksamheter för barn och<br />
unga fått tillstånd för. Lokalerna bedöms gen<strong>om</strong>gående ha god standard, utbildningsnivån<br />
på föreståndare är hög och personal<strong>om</strong>sättningen är låg. Extern handledning förek<strong>om</strong>mer<br />
s<strong>om</strong> regel och fortbildning erbjuds. Vårdinnehållet har också i vissa fall förbättrats. <strong>Länsstyrelsen</strong><br />
har tagit referenser från k<strong>om</strong>muner innan besöken. K<strong>om</strong>munerna ger ett gott<br />
betyg.<br />
Men det saknas nästan gen<strong>om</strong>gående behandlingsplaner – något nytt s<strong>om</strong> granskats i år.<br />
Det är alarmerande efters<strong>om</strong> behandlingsplaner är det dokument s<strong>om</strong> ska vara vägledande<br />
för behandlingen. Brist på behandlingsplaner försvårar bedömningen av uppnått resultat.<br />
Det kan också brista i journalföringen – en lagstadgad skyldighet.<br />
För att vården s<strong>om</strong> helhet ska utmärkas av god kvalitet krävs att uppmärksammade brister<br />
rättas till.<br />
Effekter av <strong>Länsstyrelsen</strong>s tillsyn är förbättrade kontakter. Det finns en god samarbetsvilja.<br />
Ledningen ringer gärna och vill diskutera förändringar. <strong>Länsstyrelsen</strong>s fokusering på<br />
behandlingsplaner har lett till att det finns ett stort behov av kunskap <strong>om</strong> hur man lägger<br />
upp sådana planer.<br />
Barn med utländsk bakgrund är överrepresenterade<br />
På de behandlingshem s<strong>om</strong> granskats under 1999 har en tredjedel av de barn och unga<br />
s<strong>om</strong> placerats där utländsk bakgrund – huvudsakligen från länder utanför Europa. I verksamheterna<br />
s<strong>om</strong> har föräldrar med barn s<strong>om</strong> målgrupp har 80 procent utländsk bakgrund.<br />
Behandlingshemmen har överlag kunskap <strong>om</strong> och erfarenhet av arbete med barn och unga<br />
s<strong>om</strong> har utländsk bakgrund.<br />
Det var vidare fler pojkar än flickor s<strong>om</strong> var inskrivna i de vårdverksamheter s<strong>om</strong> hade<br />
ungd<strong>om</strong>ar s<strong>om</strong> målgrupp. Men fler kvinnor än män är anställda i verksamheterna.<br />
Kvalitetsutveckling<br />
Det finns ett engagemang för kvalitetsfrågor men kvalitetsarbetet varierar stort<br />
Nära hälften (42 %) av länets k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar uppger att de har ett kvalitetssystem<br />
in<strong>om</strong> individ- och familje<strong>om</strong>sorg 9 . Drygt hälften (53 %) har någon form av kvalitetsdokument<br />
eller dokumenterad kvalitetspolicy med målformuleringar s<strong>om</strong> gäller för<br />
hela eller delar av verksamheten och drygt hälften (56 %) gen<strong>om</strong>för utvärderingar 10 . Det<br />
framgår av en kartläggning s<strong>om</strong> gen<strong>om</strong>förts i länets alla k<strong>om</strong>muner.<br />
I stort sett alla k<strong>om</strong>muner bedriver någon form av kvalitetsarbete och de vanligaste metoderna<br />
är att använda sig av brukarenkäter och klag<strong>om</strong>ålshantering. Några k<strong>om</strong>muner har<br />
också börjat använda sig av kollegiegranskning och fokusgrupper. Resultatet används för<br />
att förbättra och utveckla verksamheter.<br />
9 Hur det ser ut in<strong>om</strong> de olika <strong>om</strong>rådena socialbidrag, missbruk, familjerätt samt barn och familj har inte<br />
efterfrågats. Innehållet återges därför under samtliga <strong>om</strong>råden.<br />
10 Med utvärderingar avses här utvärderingar i avsikt att bedöma klienteffekterna av utfört arbete.<br />
25
Kvalitetsarbete är en aktuell fråga i länets samtliga k<strong>om</strong>muner. Men utvecklingen av<br />
arbetet har nått olika långt och skillnaderna är stora. Det finns ett engagemang för kvalitetsfrågor.<br />
Det anses stimulerande att arbeta med dessa då det ökar medvetenheten <strong>om</strong><br />
verksamhetens mål och leder till en större delaktighet i planeringsarbetet. Arbetet har lett<br />
till metodutveckling liks<strong>om</strong> att service och tillgänglighet har förbättrats. Men det ska inte<br />
bortses från att arbetet kan gå trögt och att det existerar ett visst motstånd att bedriva aktivt<br />
kvalitetsarbete.<br />
De svårigheter s<strong>om</strong> finns med att arbeta mer systematiskt med kvalitet kan vara<br />
• <strong>om</strong>organisationer och chefsbyten<br />
• att arbeta över verksamhetsgränser (revirtänkande)<br />
• engagera medarbetare och få dem att känna sig delaktiga<br />
• datasystem s<strong>om</strong> inte fungerar för uppföljning och utvärdering<br />
• brist på kunskap <strong>om</strong> metoder för uppföljning och utvärdering.<br />
Det har visat sig, att förutsättningar för ett lyckat kvalitetsarbete är bättre <strong>om</strong> det startar i<br />
liten skala än <strong>om</strong> man försöker greppa över hela verksamheten.<br />
Våld mot kvinnor<br />
Det behövs ökad kunskap <strong>om</strong> och bättre samverkan för våld mot kvinnor<br />
Samverkansgrupper för kvinnor s<strong>om</strong> varit utsatta för våld finns men inte i samma<br />
utsträckning s<strong>om</strong> tidigare. Orsaker till denna utveckling kan vara att personer s<strong>om</strong> haft en<br />
central betydelse för grupperna slutat. Det visar en studie s<strong>om</strong> <strong>om</strong>fattar sex k<strong>om</strong>muner och<br />
fyra k<strong>om</strong>mundelar.<br />
De insatser s<strong>om</strong> ges kvinnorna består av råd och stöd, skyddat boende, hjälp till kontakter<br />
med andra myndigheter och liknande basinsatser. Insatser till barn är också av mer baskaraktär<br />
men idéer finns <strong>om</strong> hur man ska utveckla arbetet. <strong>Länsstyrelsen</strong>s intryck är att<br />
<strong>socialtjänsten</strong> för att kunna leva upp till lagens intentioner behöver ökad kunskap <strong>om</strong><br />
dessa barns och kvinnors behov. Det finns mycket kunskap och det handlar <strong>om</strong> att ta till<br />
vara denna kunskap.<br />
Ett intressant utslag av kartläggningen var att k<strong>om</strong>muner s<strong>om</strong> fört statistik över antalet<br />
utsatta kvinnor uppgav att det inte sker någon ökning av våldet medan k<strong>om</strong>muner s<strong>om</strong> inte<br />
för statistik (flertalet) har en subjektiv uppfattning av att det ökar.<br />
Övrigt<br />
K<strong>om</strong>muner klarar inte att hålla fyra månaders utredningstid<br />
En stor andel av gen<strong>om</strong>gångna k<strong>om</strong>muners utredningar blir inte klara in<strong>om</strong> fyra månader.<br />
Av tio granskade k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar uppfyller endast en k<strong>om</strong>mun lagens krav. I<br />
övriga k<strong>om</strong>muner kan andelen utredningar s<strong>om</strong> inte hinns med variera från 10 till ca 70<br />
procent av samtliga utredningar. I vissa utredningar är det över huvud taget svårt att läsa<br />
sig till några utredningstider.<br />
Bristerna är även stora när det gäller att fatta beslut <strong>om</strong> förlängning av utredningstiden.<br />
Det görs alltför sällan och när det görs förek<strong>om</strong>mer det att grunderna för förlängning inte<br />
26
är giltiga med de grunder s<strong>om</strong> bestämmelsen stipulerar. Ett exempel på sådant skäl kan<br />
vara hög arbetsbelastning. Det kan också saknas motivering till beslutet.<br />
Dokumentationens kvalité i barnavårdsutredningar varierar stort<br />
Alltför ofta saknas uppgifter i ärenden <strong>om</strong> att föräldrar informerats <strong>om</strong> fattade beslut liks<strong>om</strong><br />
uppgifter <strong>om</strong> att de delgivits den färdiga utredningen. Föräldrarna informeras oftast<br />
men s<strong>om</strong> regel noteras det inte.<br />
Det saknas också i viss utsträckning tydliga beslut <strong>om</strong> att inleda utredning. Barnavårdsutredningar<br />
sammanställs inte alltid i egna dokument och olika barn kan utredas i samma<br />
akt. Hanteringen av ärenden kan då bli svåröverskådliga och svåra att följa.<br />
Brist på fungerande datasystem samt ostrukturerad dokumentation i akter påverkar rättssäkerheten.<br />
Den enskilde kan ha svårt att följa ärendegången. Dessut<strong>om</strong> försvårar bristfälliga<br />
system både den interna och externa tillsynen.<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong>s bedömning är, trots bristerna, att dokumentationen i flertalet k<strong>om</strong>muner är<br />
förhållandevis bra. Men det finns tydliga undantag.<br />
Det mest iögonfallande exemplet var en k<strong>om</strong>mundel s<strong>om</strong> förfäktade åsikten att utredningar<br />
inte behövde inledas <strong>om</strong> vårdnadshavaren accepterade kontakt med <strong>socialtjänsten</strong>.<br />
Om föräldrarna efter en anmälan vill ha en ”råd- och stödkontakt” med <strong>socialtjänsten</strong><br />
beslutades att inte inleda någon utredning. Någon dokumentation av den fortsatta kontakten<br />
existerade inte. I den mån utredningar inleddes uppfyllde handläggningen alltför<br />
ofta inte ens de mest elementära krav s<strong>om</strong> kan ställas för att upprätthålla rättssäkerheten<br />
för den enskilde.<br />
Det ”bollas” alltjämt med socialt utsatta familjer s<strong>om</strong> ingen vill kännas vid men s<strong>om</strong> någon<br />
måste ta ett ansvar för – ekon<strong>om</strong>in styr och inte vad s<strong>om</strong> är bäst i det enskilda fallet<br />
Barn- och ungd<strong>om</strong>särenden s<strong>om</strong> behandlar tvister <strong>om</strong> vilken k<strong>om</strong>mun s<strong>om</strong> bär ansvaret<br />
har inte minskat. Det är ekon<strong>om</strong>in s<strong>om</strong> styr – inte vad s<strong>om</strong> är bäst i det enskilda fallet. Det<br />
är både allvarligt och mycket oroande att k<strong>om</strong>muner låter ekon<strong>om</strong>iska hänsynstaganden gå<br />
före barns och ungas behov av vård och stöd. Bestämmelsen i socialtjänstlagen, s<strong>om</strong> ger<br />
en k<strong>om</strong>mun möjlighet att flytta över ett pågående ärende s<strong>om</strong> avser vård eller någon annan<br />
åtgärd beträffande en enskild person till en annan nämnd <strong>om</strong> denna nämnd samtycker till<br />
det (72 §), fyller ingen funktion när ekon<strong>om</strong>in styr och nämndernas beslut – att inte ta över<br />
ärenden – inte kan överklagas. <strong>Länsstyrelsen</strong> anser att lagstiftningen när det gäller ansvarig<br />
k<strong>om</strong>mun behöver stramas upp.<br />
Fokusering på föräldern när kvinnor blivit utsatta för våld in<strong>om</strong> familjen<br />
När <strong>socialtjänsten</strong> via polisen får känned<strong>om</strong> <strong>om</strong> att mamman i en familj misshandlats i<br />
barnens närvaro eller en förälder drabbats av psykisk ohälsa tenderar <strong>socialtjänsten</strong> att<br />
glömma barnen och enbart fokusera på den misshandlade kvinnans behov. I utredningen,<br />
s<strong>om</strong> egentligen är en barnavårdsutredning, kan allt handla <strong>om</strong> föräldern/föräldrarna. Av<br />
dokumentationen att döma har utredare vare sig utrett eller i utredningen reflekterat över<br />
hur barnen i dessa familjer har det.<br />
27
Andra iakttagelser under året<br />
Det pågår mycket bra och intressant verksamhet i form av öppenvårdsprogram, grupper av<br />
olika slag – t.ex. för barn till missbrukare, barn till psykiskt störda föräldrar, för skoltrötta,<br />
för spädbarnsverksamhet etc. Socialtjänsten samarbetar på flera håll med barnavårds- och<br />
mödravårdscentraler för att fånga upp barn i riskzon. Socialtjänstens k<strong>om</strong>petens <strong>om</strong> barn<br />
samlas i speciella resursenheter s<strong>om</strong> erbjuder stödinsatser på hemmaplan i olika former<br />
och på olika nivåer. Det bildas också centra där alla s<strong>om</strong> arbetar med barn samlas. Det<br />
sker en ständig utveckling. K<strong>om</strong>muner deltar i medlingsprojekt, startar olika samverkansgrupper<br />
för att fånga upp barn och ungd<strong>om</strong>ar, bedriver uppsökande verksamhet med fältassistenter,<br />
kamratstödjare m.fl. K<strong>om</strong>muner går också ihop och bildar FoU-enheter. De<br />
goda exemplen är många men det är också stora variationer mellan k<strong>om</strong>muner. Variationerna<br />
kan bland annat avse hur verksamheten är uppbyggd, hur långt man utvecklat<br />
verksamheten och hur effektivt arbetet in<strong>om</strong> verksamheten fungerar.<br />
Problemen s<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong> arbetar med är dock <strong>om</strong>fattande. En utmaning in<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong>s<br />
arbete med ungd<strong>om</strong>ar är det <strong>om</strong>fattande missbruket. Det är både missbruk av<br />
alkohol, narkotika och de s.k. ”innedrogerna”. Missbruket har också krupit ned i åldrarna.<br />
Problemen växer och det inger en stor oro. En annan utmaning är skolungd<strong>om</strong>ar s<strong>om</strong> inte<br />
klarar sin skolgång och barn med stora sociala problem. Det kan också <strong>om</strong>fatta unga med<br />
psykiska störningar där samarbetet med PBU inte fungerar s<strong>om</strong> det ska. Det kan vara en<br />
direkt följd av neddragningar in<strong>om</strong> landstingets barnpsykiatriska verksamhet. Här bidrar<br />
ansvarsfrågor och i förlängningen tvister <strong>om</strong> vem s<strong>om</strong> ska betala, till att barn inte får de<br />
insatser s<strong>om</strong> de borde få.<br />
Ungd<strong>om</strong>srånen har accentuerats. Ungd<strong>om</strong>ar med utländsk bakgrund rånar ungd<strong>om</strong>ar med<br />
svensk bakgrund – en tendens i ett hårdnande ungd<strong>om</strong>sklimat mellan ungd<strong>om</strong>ar där segregationens<br />
avigsidor blir tydliga.<br />
En allmän bild är att ärendena och anmälningarna s<strong>om</strong> rör barn och unga ökar eller ligger<br />
kvar på en hög nivå. Tyngden i ärendena är hög. Den sociala problematiken är all<strong>om</strong>fattande<br />
och mycket svår. Det är familjer med multiproblem och ungd<strong>om</strong>ar med missbruksproblem<br />
i k<strong>om</strong>bination med andra problem. Det finns inget s<strong>om</strong> tyder på att situationen<br />
förbättrats.<br />
Bostadsbristen slår hårt mot dem s<strong>om</strong> är mest utsatta. K<strong>om</strong>muner kan frånhända sig<br />
ansvaret och hänvisa till andra k<strong>om</strong>muner. Erfarenheten är att <strong>socialtjänsten</strong> till stor del<br />
inte har möjlighet att erbjuda bostäder när till exempel barnfamiljer vräks.<br />
Det är svårt att rekrytera personal. Det slår hårdast mot länets ytter<strong>om</strong>råden.<br />
28
Vuxna missbrukare<br />
Statistik <strong>om</strong> ärenden från enskilda, organisationer eller myndigheter<br />
Antalet diarieförda anmälningar in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet vuxna missbrukare <strong>om</strong>fattade tolv procent<br />
av samtliga anmälningar in<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong>s alla verksamhets<strong>om</strong>råden 1999. Andelen är<br />
oförändrad jämfört med 1998.<br />
Antalet ärenden är också oförändrat jämfört med 1998. Antalet ärenden ökade markant<br />
1998 och den höga nivån har legat kvar under 1999. Se tabell 5. Huvudorsaken till att<br />
ärenden ökade 1998 var att när anhöriga anmälde behov av tvångsvård till <strong>socialtjänsten</strong>,<br />
skickade en del också en kopia av anmälan till <strong>Länsstyrelsen</strong> för känned<strong>om</strong>. För 1999 har<br />
denna typ av anmälningar upphört. Det har i stället blivit vanligare att anhöriga till missbrukare<br />
anmäler <strong>socialtjänsten</strong> direkt till <strong>Länsstyrelsen</strong> i högre utsträckning än föregående<br />
år.<br />
Tabell 5. Totalt antal registrerade klag<strong>om</strong>ål 1995-1999.<br />
Diarieförda ärenden missbruk<br />
1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal klag<strong>om</strong>ål mot<br />
- individ- och familje<strong>om</strong>sorg, missbruk 32 35 25 51 49<br />
- offentligt institution 2 2 1 1<br />
- privat HVB vuxna (missbruk) 5 5 5 0 2<br />
Totalt antal klag<strong>om</strong>ål 37 42 32 52 52<br />
49 ärenden har avgjorts under 1999. För 45 av dessa avgjorda ärenden har skälen till klag<strong>om</strong>ålen<br />
angetts särskilt. Riktade anmärkningar avser s<strong>om</strong> regel bemötande, handläggningsförfarandet,<br />
beslutet och/eller lagtolkningsfrågor. Ett ärende kan <strong>om</strong>fatta fler än ett<br />
av dessa skäl. Totalt har 60 skäl till anmärkningar noterats.<br />
Diagram 14. Skäl till klag<strong>om</strong>ålen 1998 jämfört med 1999.<br />
1998<br />
Lagtolkning<br />
50%<br />
Övrigt<br />
6%<br />
Bemötandet<br />
8%<br />
Insatsen<br />
12%<br />
Handläggningen<br />
24%<br />
29<br />
1999<br />
1998 <strong>om</strong>fattade 49 anmärkningar medan 1999 <strong>om</strong>fattar 60.<br />
Insatsen<br />
2%<br />
Lagtolkning<br />
34%<br />
Övrigt<br />
7%<br />
Beslut<br />
7%<br />
Bemötandet<br />
18%<br />
Handläggningen<br />
32%
Riktade anmärkningar avser även under 1999 i hög utsträckning missnöje med hur lagen<br />
<strong>om</strong> vård av missbrukare (LVM) tillämpas. Anhöriga är missnöjda med att missbrukare<br />
inte får vård. Anmärkningarna har dock minskat både i antal och andel. Anmärkningar<br />
s<strong>om</strong> rör handläggningsförfarandet har däremot ökat liks<strong>om</strong> missnöjet med bemötandet.<br />
Anhöriga kan t.ex. vara missnöjda med att <strong>socialtjänsten</strong> inte lyssnar och kan lämna<br />
information utan istället hänvisar till sekretessbestämmelser. Se diagram 14.<br />
I stort sett inga anmärkningar framfördes på vårdinsatserna under 1999. Däremot klagades<br />
det på beslut.<br />
Klag<strong>om</strong>ål kring handläggningen rör framför allt att <strong>socialtjänsten</strong> agerar för passivit. Att<br />
det görs för lite. I ett par fall ifrågasätts utredningsskälen. Detsamma gäller för utredningstiden<br />
och dokumentationen.<br />
Klag<strong>om</strong>ål kring bemötandet avser att anhöriga till missbrukare känner sig avvisade av<br />
<strong>socialtjänsten</strong>. Det klagas också på att det brister i informationen och att människor känt<br />
sig kränkta.<br />
Två avgjorda ärenden under 1999 avser anmärkningar mot institutioner. Brister i k<strong>om</strong>petensen<br />
och bemötandet ifrågasattes.<br />
Kritik i ärenden<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> framförde någon form av kritik i tio procent av ärendena. Det är i stort sett<br />
oförändrat jämfört med 1998. Klag<strong>om</strong>ålen i de kritiserade ärendena avsåg bland annat<br />
handläggningen.<br />
Kritiken från anhöriga är i hög utsträckning obefogad – <strong>om</strong> än förståelig. Anhöriga har<br />
orealistiska förväntningar på vad <strong>socialtjänsten</strong> kan göra för missbrukare s<strong>om</strong> inte frivilligt<br />
vill gen<strong>om</strong>föra behandlingsprogram. De känner av sekretesskäl inte heller till vad <strong>socialtjänsten</strong><br />
gör. Vid en närmare granskning har <strong>Länsstyrelsen</strong> inte funnit att <strong>socialtjänsten</strong><br />
agerat för passivt.<br />
Telefonstatistik<br />
Merparten av klag<strong>om</strong>ålen k<strong>om</strong>mer via telefonsamtal och diarieförs inte. Av totalt ca 900<br />
noterade klag<strong>om</strong>ål avser ca 11 procent vuxna missbrukare. Antalet samtal har ökat – med<br />
20 procent – jämfört med 1998. Det är in<strong>om</strong> detta <strong>om</strong>råde s<strong>om</strong> klag<strong>om</strong>ålen ökat.<br />
Av samtliga samtal 11 in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet vuxna missbrukare – ca 430 – rör<br />
• 24 (27) 12 procent klag<strong>om</strong>ål – i huvudsak (till 80 procent) från enskilda.<br />
• 42 (41) procent råd och stöd – varav nära två tredjedelar från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong>.<br />
• 27 (25) procent information – varav drygt en tredjedel från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong>,<br />
en fjärdedel från enskilda och drygt en tredjedel från andra.<br />
Rådgivning och information är vanligare i samtalen s<strong>om</strong> rör vuxna missbrukare än in<strong>om</strong><br />
<strong>om</strong>rådet ”ekon<strong>om</strong>iskt bistånd” – det är i stort sett lika vanligt s<strong>om</strong> för ”barn, unga och<br />
familjer”. 60 procent av alla samtalen k<strong>om</strong>mer från enskilda och andra intressenter.<br />
11 Avser de samtal s<strong>om</strong> registrerats.<br />
12 In<strong>om</strong> parentes anges andelen när samtliga <strong>socialtjänsten</strong>s <strong>om</strong>råden slagits ihop.<br />
30
40 procent k<strong>om</strong>mer från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong>. Det innebär att andelen samtal<br />
från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong> ökat jämfört med 1998. Då var förhållandet ungefär<br />
70/30 procent.<br />
Klag<strong>om</strong>ål - både skriftliga och via telefonsamtal – ligger högt in<strong>om</strong> missbruksvården jämfört<br />
med tidigare år. Detsamma gäller rådgivningen.<br />
Klag<strong>om</strong>ål<br />
Av anmärkningarna avser 56 procent<br />
handläggningsförfarandet varav 2 procent<br />
avser klag<strong>om</strong>ål på beslutet, se diagram<br />
15. Andelen har ökat markant jämfört<br />
med 1998. Socialtjänsten kritiseras framför<br />
allt för att agera för passivt. Anmärkningar<br />
på beslutsmotiveringen, lång<br />
handläggningstid, frånvaro av beslut eller<br />
muntliga beslut är andra skäl till att<br />
enskilda skriver till länsstyrelsen. Se diagram<br />
16.<br />
En femtedel av anmärkningarna avser<br />
lagtolkning. Anmärkningar s<strong>om</strong> rör<br />
ansvarig k<strong>om</strong>mun är få liks<strong>om</strong> anmärkningar<br />
s<strong>om</strong> rör insatsen.<br />
Under övrigt ryms bl.a. enstaka klag<strong>om</strong>ål<br />
s<strong>om</strong> <strong>om</strong>fattar att ta del av handling,<br />
Omfattar 101 klag<strong>om</strong>ål<br />
boendesituationen samt allmänt missnöje över <strong>socialtjänsten</strong>s agerande.<br />
Diagram 16. Klag<strong>om</strong>ål per telefon in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet Handläggning.<br />
Handläggning<br />
Avslag vård/behandling<br />
K<strong>om</strong>munikation<br />
Ifrågasatt utredningsskäl<br />
Handläggningstid<br />
Muntliga beslut<br />
Inget beslut<br />
Handläggning ospec.<br />
Beslutsmotivering<br />
Passivitet<br />
0 10 20 30 40<br />
Rådgivning<br />
Antalet rådgivningssamtal med k<strong>om</strong>munerna har ökat med ca 80 procent jämfört med<br />
1998. Av den rådgivning s<strong>om</strong> noterats mer detaljerat är tolkning av socialtjänstlagen och<br />
lagen <strong>om</strong> vård av missbrukare vanligast förek<strong>om</strong>mande när den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong><br />
31<br />
Diagram 15 . Fördelning av skäl till klag<strong>om</strong>ål i<br />
telefonsamtalen<br />
Ansvarig<br />
k<strong>om</strong>mun<br />
2%<br />
Insats<br />
5%<br />
Lagtolkning<br />
20%<br />
Övrigt<br />
8%<br />
Bemötandet<br />
9%<br />
Handläggningen<br />
56%<br />
%
inger. Se diagram 17. Även frågor runt handläggningsförfarandet är ganska vanligt och<br />
då särskilt frågor runt beslutsmotiveringen. Rådgivning <strong>om</strong> ansvarig k<strong>om</strong>mun är frågor<br />
s<strong>om</strong> ofta blir aktuella först när det uppstått en tvist med en annan k<strong>om</strong>mun. Det är många<br />
gånger ärenden s<strong>om</strong> kan vara ganska k<strong>om</strong>plicerade – inte minst för att ansvaret inte känns<br />
givet. Det avser ofta bostadslösa personer/tillfälligt vistande personer vars problematik<br />
kan vara k<strong>om</strong>plex.<br />
Diagram 17. Rådgivning till k<strong>om</strong>munerna.<br />
Rådgivning till k<strong>om</strong>munal socialtjänst<br />
Övrigt<br />
Sekretess<br />
Ansvarig k<strong>om</strong>mun<br />
Handläggning<br />
Lagtolkning<br />
0 10 20 30 40 50<br />
Tillstånd att bedriva enskild verksamhet<br />
Antalet tillstånd att bedriva HVB-verksamhet för vuxna med missbruksproblematik eller<br />
andra sociala problem eller dagverksamhet för samma målgrupp ökar. Två tillk<strong>om</strong> under<br />
1999. Antalet platser ökar också. Under 1999 motsvarade ökningen 4 procent. Se tabell 6.<br />
Antalet HVB med ett fåtal platser har minskat medan antalet mellanstora HVB ökat.<br />
Ökningen av antalet dagverksamheter bidrar också till det ökade platsantalet. Behovet av<br />
denna vårdform har ökat.<br />
Sammanlagt 4 nya tillstånd beviljades under 1999 medan 2 tillstånd upphävdes. Av de<br />
upphävda tillstånden lades en verksamhet ned och en bytte huvudman.<br />
Tabell 6. HVB-tillstånd för bl.a. vuxna med missbruksproblematik i Stockholms län fr.o.m. den 31 december<br />
1995 t.o.m. den 31 december 1999 – antal tillstånd och antal platser beviljade tillstånd och upphävda tillstånd.<br />
1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal Antal Antal Antal Antal<br />
För missbrukare med tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser<br />
1 - 15 platser 23 205 22 233 16 157 14 129 13 115<br />
16 - 30 platser 16 322 11 221 9 179 12 244 14 280<br />
31 eller fler platser 7 409 6 330 6 338 7 372 7 372<br />
Dagverksamheter 7 115 8 127<br />
Totalt 46 936 39 784 31 674 40 860 42 894<br />
Beviljade tillstånd 4 93 5 151 14 246 4 56<br />
Upphävda tillstånd 11 214 13 248 5 93 2 19<br />
32<br />
%
Antalet tillståndsärenden har minskat markant under 1999. Trenden håller i sig sedan<br />
föregående år. Totalt ink<strong>om</strong> 24 tillståndsärenden. Se tabell 7. Det var 23 procent färre än<br />
året dessförinnan. 7 ärenden avsåg nytt tillstånd. Merparten av övriga ärenden avsåg ändringar<br />
i givna tillstånd varav 5 ärenden avsåg utökningar och lika många föreståndarbyte.<br />
Tabell 7. Tillståndsärenden för HVB och dagverksamheter för vuxna missbrukare<br />
Tillståndsärenden HVB missbruk<br />
1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal diarieförda tillståndsärenden 36 38 39 31 24<br />
Tillsyn av verksamheter på initiativ av <strong>Länsstyrelsen</strong><br />
• Handläggning av ärenden och insatser för missbrukare med svår problemtik har granskats<br />
i sex k<strong>om</strong>muner och fyra k<strong>om</strong>mundelar fördelade på tre k<strong>om</strong>muner.<br />
• Handläggning av ärenden och insatser för unga missbrukare (20-25 år) med invandrarbakgrund<br />
har granskats i samma sex k<strong>om</strong>muner och fyra k<strong>om</strong>mundelar.<br />
• 17 hem för vård eller boende (HVB) och 2 dagverksamheter i enskild regi av totalt 42<br />
enskilda verksamheter för missbrukare och/eller socialt handikappade har inspekterats<br />
under 1999.<br />
• Kvalitetsarbetet in<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong> har följts upp. I fokus har varit kvalitetsarbetet<br />
in<strong>om</strong> individ- och familje<strong>om</strong>sorg. Förut<strong>om</strong> enkäter har nämndordföranden, ansvarig<br />
chef och handläggare intervjuats i fem k<strong>om</strong>muner. Enkätsvaren och intervjuerna har<br />
följts upp vid fyra seminarietillfällen där chefer för individ- och familje<strong>om</strong>sorg deltagit.<br />
Dessut<strong>om</strong> har den sociala <strong>om</strong>sorgen beskrivits närmare i elva k<strong>om</strong>muner. Det har skett<br />
utifrån den offentliga statistiken k<strong>om</strong>pletterad med intervjuer. Dessa sammanställningar<br />
har utgjort kunskaps- och arbetsmaterial.<br />
33
Bedömning av <strong>socialtjänsten</strong> utifrån tillsynsresultat m.m.<br />
Uppdrag i regleringsbrevet<br />
Insatser för missbrukare med svår problematik<br />
Vårdbehov hos missbrukare med svår problematik tillgodoses inte fullt ut – många är<br />
bostadslösa<br />
Missbrukare med svår problematik bedöms i ganska stor utsträckning beviljas adekvata<br />
behandlingsinsatser. Det visar en granskning av akter med efterföljande besök i sex k<strong>om</strong>muner<br />
och fyra k<strong>om</strong>mundelar s<strong>om</strong> gen<strong>om</strong>förts under 1999. Där missbruksvården anses<br />
fungera någorlunda bra är utbudet varierat även <strong>om</strong> öppenvårdsinsatser d<strong>om</strong>inerar. I dessa<br />
k<strong>om</strong>muner prövas även insatsen utifrån den enskilda missbrukarens vårdbehov.<br />
Men i fyra av de tio k<strong>om</strong>munerna/k<strong>om</strong>mundelarna bedömdes nivån på insatserna inte vara<br />
tillräckliga. S<strong>om</strong> exempel kan nämnas att en k<strong>om</strong>mundel där alla missbrukare i stort sett<br />
enbart erbjöds insatser från k<strong>om</strong>munens öppenvårdsmottagning – en större lokal där man<br />
hade ”öppet hus” för missbrukare och erbjöd råd- och stödsamtal. De politiska direktiven i<br />
denna k<strong>om</strong>mundel är att erbjuda öppenvård i alla ärenden ut<strong>om</strong> när det gäller presumtiv<br />
LVM-vård. I en k<strong>om</strong>mun var också i stort sett den enda insatsen k<strong>om</strong>munens öppenvårdsmottagning,<br />
s<strong>om</strong> inte bedömdes vara anpassad för dem med tyngst missbruk. Vård<br />
på institution var sällsynt för den aktuella gruppen. I ytterligare en k<strong>om</strong>mun var nark<strong>om</strong>anvård<br />
lågprioriterad. Institutionsvård för missbrukare utnyttjades endast undantagsvis.<br />
Begränsade eller obefintliga möjligheter för <strong>socialtjänsten</strong> att ordna bostäder – t.ex. lägenheter<br />
med sociala kontrakt – för missbrukare är en försvårande <strong>om</strong>ständighet och påverkar<br />
eftervården och rehabiliteringen. Bostadsbristen i länet påverkar därigen<strong>om</strong> även <strong>socialtjänsten</strong>s<br />
möjligheter att bedriva effektiv vård alternativt eftervård på hemmaplan.<br />
Insatser för unga missbrukare<br />
Vårdbehov hos unga missbrukare (20-25 år) med invandrarbakgrund är svåra att<br />
tillgodose<br />
En utsatt grupp är ungd<strong>om</strong>ar med annan etnisk bakgrund, s<strong>om</strong> varit kända in<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong>s<br />
ungd<strong>om</strong>senheter under en längre tid. Problemen har ofta varit missbruk och kriminalitet.<br />
Men <strong>socialtjänsten</strong> har fokuserat på kriminaliteten och missat missbruket vilket<br />
kan medföra att när de blir vuxna så uppmärksammas inte missbruksproblematiken tillräckligt.<br />
Det finns en risk att <strong>socialtjänsten</strong> tappar kontakten med ungd<strong>om</strong>arna när de går<br />
in i vuxenåldern. Missbruket, kriminaliteten och utanförskapet kan snabbt och obehindrat<br />
accelerera. <strong>Länsstyrelsen</strong> har därför följt upp denna problematik i sex k<strong>om</strong>muner och fyra<br />
stadsdelar under 1999.<br />
Bilden bekräftas men det framgår också att en del k<strong>om</strong>muner är medvetna <strong>om</strong> problemen<br />
och försöker hitta organisatoriska lösningar eller bra rutiner <strong>om</strong> samarbete mellan sektioner<br />
för att fånga upp dessa ungd<strong>om</strong>ar. En k<strong>om</strong>mun beskriver läget på följande sätt. S<strong>om</strong><br />
det är idag tappas många unga bort när de närmar sig 20-årsåldern då de inte prioriteras<br />
i barn- och ungd<strong>om</strong>sgruppen. När de blir aktuella i missbruksgruppen prioriteras de åter<br />
på grund av sin ungd<strong>om</strong>.<br />
Utöver missbruk är dessa unga människor ofta involverade i allvarlig kriminalitet. Kulturell<br />
bakgrund bereder <strong>socialtjänsten</strong> ytterligare svårigheter. Särskilt svåra blir problemen<br />
när missbruket ska hållas in<strong>om</strong> familjen. Ungd<strong>om</strong>arna kan även vara svåra att nå. Det sak-<br />
34
nas också bra behandlingsinsatser s<strong>om</strong> riktar sig speciellt till denna grupp. Ungd<strong>om</strong>ars<br />
familjer behöver involveras i behandlingsarbetet.<br />
Socialtjänsten upprättar i liten utsträckning behandlingsplaner<br />
Dokumenterade behandlingsplaner är relativt ovanligt. Det försvårar avsevärt en utvärdering<br />
av gen<strong>om</strong>förda behandlingsinsatser. Det kan också försvåra möjligheterna att gen<strong>om</strong>föra<br />
en lyckosam behandling efters<strong>om</strong> bl.a. överensk<strong>om</strong>melse <strong>om</strong> eftervårdsinsatser och<br />
uppföljningar saknas.<br />
Kvalitet och säkerhet i enskild socialtjänstverksamhet<br />
Missbrukare erhåller s<strong>om</strong> regel god vård och <strong>om</strong>sorg i enskilda verksamheter men det<br />
brister i dokumentationen och utbildningsnivån hos personalen är låg<br />
De enskilda vårdverksamheterna ger överlag god vård och <strong>om</strong>sorg. Standarden på lokalerna<br />
bedöms också vara bra. Merparten av verksamheterna har extern handledning och<br />
erbjuder personalen någon form av fortbildning. Utbildningsstandarden har höjts men är<br />
alltjämt låg i förhållande till andra vårdverksamheter. K<strong>om</strong>petensen behöver därför höjas.<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> har gjort ledningen medveten <strong>om</strong> vikten av att anställa utbildad personal där<br />
sådan saknas.<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> har i år haft särskild i<strong>nr</strong>iktning på utbildning, dokumentation och handlingsplaner.<br />
Och det brister i dokumentationen men dokumentationssystem håller på att tas<br />
fram. Behandlingsplaner är knapphändiga även <strong>om</strong> de blivit bättre. Utvärderingar är också<br />
sparsamt förek<strong>om</strong>mande.<br />
Utbudet av behandlingshem för vuxna är varierat. Hemmen har olika syn på missbruk och<br />
hur detta ska behandlas. Ibland ryms flera behandlingsmodeller in<strong>om</strong> samma verksamhet.<br />
Flertalet har någon form av strukturerad vård och behandling. T.ex. införs olika steg i<br />
behandlingen. Hemmen anpassar sig härvidlag efter k<strong>om</strong>munernas krav. Minnesotamodellen<br />
eller 12-stegs-program är vanligt förek<strong>om</strong>mande med variationer.<br />
Högst är beläggningen på de hem s<strong>om</strong> är mer i<strong>nr</strong>iktade på att ge <strong>om</strong>vårdnad än att bedriva<br />
behandlingsarbete. Männen är överrepresenterade – över 90 procent på granskade hem. Ca<br />
en fjärdedel har utländsk bakgrund – framför allt finländsk.<br />
Effekter av <strong>Länsstyrelsen</strong>s tillsyn är att ledningen gärna vill ha vägledning och diskutera<br />
hur det kan bli bättre. Vårdverksamheter s<strong>om</strong> haft stora problem har lagts ned. Regelbunden<br />
tillsyn har även en preventiv effekt.<br />
Kvalitetsutveckling<br />
Det finns ett engagemang för kvalitetsfrågor men kvalitetsarbetet varierar stort<br />
Nära hälften (42 %) av länets k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar uppger att de har ett kvalitetssystem<br />
in<strong>om</strong> individ- och familje<strong>om</strong>sorg 13 . Drygt hälften (53 %) har någon form av<br />
kvalitetsdokument eller dokumenterad kvalitetspolicy med målformuleringar s<strong>om</strong> gäller<br />
för hela eller delar av verksamheten och drygt hälften (56 %) gen<strong>om</strong>för utvärderingar 14 .<br />
Det framgår av en kartläggning s<strong>om</strong> gen<strong>om</strong>förts i länets alla k<strong>om</strong>muner.<br />
13 Hur det ser ut in<strong>om</strong> de olika <strong>om</strong>rådena socialbidrag, missbruk, familjerätt samt barn och familj har inte<br />
efterfrågats. Innehållet återges därför under samtliga <strong>om</strong>råden.<br />
14 Med utvärderingar avses här utvärderingar i avsikt att bedöma klienteffekterna av utfört arbete.<br />
35
I stort sett alla k<strong>om</strong>muner bedriver någon form av kvalitetsarbete och de vanligaste metoderna<br />
är att använda sig av brukarenkäter och klag<strong>om</strong>ålshantering. Några k<strong>om</strong>muner har<br />
också börjat använda sig av kollegiegranskning och fokusgrupper. Resultatet används för<br />
att förbättra och utveckla verksamheter.<br />
Kvalitetsarbete är en aktuell fråga i länets samtliga k<strong>om</strong>muner. Men utvecklingen av<br />
arbetet har nått olika långt och skillnaderna är stora. Det finns ett engagemang för kvalitetsfrågor.<br />
Det anses stimulerande att arbeta med dessa då det ökar medvetenheten <strong>om</strong><br />
verksamhetens mål och leder till en större delaktighet i planeringsarbetet. Arbetet har lett<br />
till metodutveckling liks<strong>om</strong> att service och tillgänglighet har förbättrats. Men det ska inte<br />
bortses från att arbetet kan gå trögt och att det existerar ett visst motstånd att bedriva aktivt<br />
kvalitetsarbete.<br />
De svårigheter s<strong>om</strong> finns med att arbeta mer systematiskt med kvalitet kan vara<br />
• <strong>om</strong>organisationer och chefsbyten<br />
• arbeta över verksamhetsgränser (revirtänkande)<br />
• engagera medarbetare och få dem att känna sig delaktiga<br />
• datasystem s<strong>om</strong> inte fungerar för uppföljning och utvärdering<br />
• brist på kunskap <strong>om</strong> metoder för uppföljning och utvärdering.<br />
Det har visat sig att, förutsättningar för ett lyckat kvalitetsarbete är bättre <strong>om</strong> det startar i<br />
liten skala än <strong>om</strong> man försöker greppa över hela verksamheten.<br />
Övrigt<br />
K<strong>om</strong>munerna prioriterar vård på hemmaplan – beroendeenheter i samverkan med<br />
landstinget är ett nytt inslag<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong>s erfarenhet är att efterfrågan av strukturerad dagvård i privat regi ökar. Detsamma<br />
gäller platser i dygnet-runt-vård s<strong>om</strong> även kan ha karaktär av mer renodlade<br />
<strong>om</strong>sorgsplatser. Planeringen för institutionsvård är korta behandlingstider i ett akut skede.<br />
K<strong>om</strong>muner utvecklar även den strukturerade öppenvården medan boendestöd s<strong>om</strong> öppenvårdsform<br />
stött på problem när det saknas bostäder. Bristen på bostäder skapar även problem<br />
för den strukturerade öppenvården.<br />
Det finns en tydlig strategi att missbruksvården så långt det är möjligt ska bedrivas på<br />
hemmaplan. Samtliga tillfrågade k<strong>om</strong>muner redovisar också pågående och/eller nystartade<br />
öppenvårdsprogram. Beroendeenheter där <strong>socialtjänsten</strong> samverkar med landstinget har<br />
vuxit fram och delvis ersatt alkohol- och nark<strong>om</strong>anvårdsmottagningar. Erfarenheterna från<br />
hur beroendeenheternas arbete fungerar växlar dock. Det kan bero på det geografiska<br />
avståndet till mottagningen. Det kan också bero på hur samarbetsformerna utvecklats och<br />
tillgången på personal.<br />
Bristfällig dokumentation i missbruksärenden<br />
Akter s<strong>om</strong> rör missbrukare är alltför ofta ostrukturerade och det är svårt att följa ärendets<br />
gång. Det visar den gen<strong>om</strong>förda aktgranskningen i sex k<strong>om</strong>muner och fyra k<strong>om</strong>mundelar.<br />
Journalanteckningar blandas med utredningar, beslut och behandlingsplaner. Det kan<br />
också vara svårt att av dokumentationen utläsa vad den enskilda underrättats <strong>om</strong>, vilka<br />
beslut s<strong>om</strong> egentligen fattats och vilket samråd s<strong>om</strong> ägt rum. Det förek<strong>om</strong> också att beslut<br />
inte var undertecknade.<br />
36
I en k<strong>om</strong>mundel noterades en nonchalant inställning till dokumentation i största allmänhet.<br />
Det påstods till och med att anmälningar <strong>om</strong> behov av tvångsvård hamnade i papperstuggen.<br />
Anhöriga behöver erbjudas information <strong>om</strong> missbruksvården i k<strong>om</strong>munen<br />
Det brister i informationen till anhöriga till missbrukare. De är oroliga för sina närstående<br />
och tycker inte att <strong>socialtjänsten</strong> agerar – i vart fall inte tillräckligt snabbt. Av sekretesskäl<br />
får anhöriga inte heller känned<strong>om</strong> <strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong>s insatser.<br />
För att lugna anhöriga skulle allmän information <strong>om</strong> hur <strong>socialtjänsten</strong> arbetar, vad s<strong>om</strong><br />
erbjuds, <strong>socialtjänsten</strong>s policy och vilka bestämmelser s<strong>om</strong> gäller i olika situationer sannolikt<br />
kunna bidra till en ökad förståelse för <strong>socialtjänsten</strong>s arbete med missbruksvården i<br />
k<strong>om</strong>munen. Det skulle kunna minska antalet onödiga anmälningar i ärenden där ett bra<br />
arbete redan pågår.<br />
37
Familjerätt och familjerådgivning<br />
Statistik <strong>om</strong> ärenden från enskilda, organisationer eller myndigheter<br />
Diarieförda ärenden in<strong>om</strong> familjerådgivning finns inte och in<strong>om</strong> familjerätten är de relativt<br />
sparsamt förek<strong>om</strong>mande även <strong>om</strong> antalet ökat kraftigt under både 1998 och 1999.<br />
Ärendena <strong>om</strong>fattade ca 7 procent av samtliga registrerade anmälningar 1999.<br />
Antalet ärenden har ökat med 61 procent – 11 ärenden – under 1999 jämfört med året<br />
innan. Se tabell 8. Den markanta ökningen de två senaste åren speglar den allmänna tendensen<br />
i samhället där fäder i ökad utsträckning är beredda att ta ansvar för sina barn –<br />
något man också är beredd att kämpa för.<br />
Tabell 8. Totalt antal registrerade klag<strong>om</strong>ål 1995-1999.<br />
Diarieförda ärenden familjerätt<br />
1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal anmälningar 7 7 9 18 29<br />
28 ärenden avgjordes under 1999. För 20 av dessa avgjorda ärenden har skälen till klag<strong>om</strong>ålen<br />
angetts särskilt. Riktade anmärkningar avser s<strong>om</strong> regel bemötande och handläggningsförfarandet.<br />
Ett ärende kan <strong>om</strong>fatta fler än ett av dessa skäl. Totalt har 26 skäl till<br />
anmärkningar noterats.<br />
Nära hälften av anmärkningarna avser handläggningen och nära en tredjedel bemötandet.<br />
Anmärkningarna avser även jävsförhållanden och beslut i ett par fall.<br />
Handläggningen har framför allt rört passivitet – att det inte händer något i ärendet.<br />
Bemötandet handlar <strong>om</strong> att handläggare bedöms ha varit partiska i utredningar och i några<br />
fall att enskilda känt sig kränkta.<br />
Det är sårade fäder s<strong>om</strong> klagar – både muntligt och skriftligt – till <strong>Länsstyrelsen</strong>. De anser<br />
att <strong>socialtjänsten</strong> och d<strong>om</strong>stolar är partiska och inte tar till sig deras synpunkter i samma<br />
utsträckning s<strong>om</strong> mödrarnas. Papporna anser att myndigheterna inte lyssnar på dem.<br />
Det är också pappor s<strong>om</strong> klagar på att <strong>socialtjänsten</strong> inte ser till att deras rätt till umgänge<br />
med barnen fungerar. De tror att <strong>socialtjänsten</strong> kan agera i större utsträckning än vad s<strong>om</strong><br />
är möjligt.<br />
Kritik i ärenden<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> har inte kritiserat <strong>socialtjänsten</strong> i något av ärendena. 1998 kritiserade <strong>Länsstyrelsen</strong><br />
<strong>socialtjänsten</strong> i ett ärende av 17 avgjorda.<br />
Den kritik s<strong>om</strong> framförts mot <strong>socialtjänsten</strong> har inte varit berättigad. Den förorättande<br />
föräldern – oftast en pappa – vänder sig till fel myndighet. D<strong>om</strong>stolen har en egen utredningsskyldighet<br />
enligt Föräldrabalken och det är i d<strong>om</strong>stolsprocesser föräldrar ska ta upp<br />
det s<strong>om</strong> framförs till <strong>Länsstyrelsen</strong>. Men det är naturligt att föräldrar i ett trängt läge prövar<br />
alla tänkbara vägar.<br />
38
I umgängesärenden har de s<strong>om</strong> klagar – oftast fäder – en övertro på vad <strong>socialtjänsten</strong> kan<br />
åstadk<strong>om</strong>ma.<br />
Telefonstatistik<br />
Merparten av klag<strong>om</strong>ålen k<strong>om</strong>mer via telefonsamtal och diarieförs inte. Av totalt ca 900<br />
noterade klag<strong>om</strong>ål avser ca 6 procent familjerätt. Antalet samtal har minskat – med 39<br />
procent – jämfört med 1998.<br />
Av samtliga samtal 15 in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet familjerätt – ca 230 – rör<br />
• 22 (27) 16 procent klag<strong>om</strong>ål – uteslutande från enskilda.<br />
• 52 (41) procent råd och stöd – till övervägande del – 80 procent – från den k<strong>om</strong>munala<br />
<strong>socialtjänsten</strong>.<br />
• 21 (25) procent information – till ca 80 procent från enskilda.<br />
Hälften av alla samtal k<strong>om</strong>mer från enskilda och nära hälften från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong>.<br />
Klag<strong>om</strong>ål<br />
De vanligaste anmärkningarna i telefonsamtalen<br />
avser handläggningen, se diagram<br />
18. Det anmärks bl.a. på att det inte görs<br />
tillräckligt – att handläggningen präglas av<br />
passivitet.<br />
En femtedel av alla s<strong>om</strong> framför klag<strong>om</strong>ål<br />
är allmänt missnöjda med sakernas tillstånd<br />
och drygt var tionde s<strong>om</strong> ringer är missnöjda<br />
med bemötandet.<br />
Rådgivning<br />
Antalet rådgivningssamtal med k<strong>om</strong>munerna<br />
har minskat med ca 13 procent jämfört<br />
med 1998. Av den rådgivning s<strong>om</strong><br />
noterats mer detaljerat är lagtolkning och<br />
handläggning absolut vanligast förek<strong>om</strong>mande<br />
<strong>om</strong>råden s<strong>om</strong> den k<strong>om</strong>munala<br />
<strong>socialtjänsten</strong> frågar <strong>om</strong>. Lagtolkning rör oftast frågor <strong>om</strong> föräldrabalkens bestämmelser<br />
men också socialtjänstlagens. Frågor <strong>om</strong> sekretess har ökat liks<strong>om</strong> frågor <strong>om</strong> att få ta del<br />
av handlingar. Se diagram 19.<br />
15 Avser de samtal s<strong>om</strong> registrerats.<br />
16 In<strong>om</strong> parentes anges andelen när samtliga <strong>socialtjänsten</strong>s <strong>om</strong>råden slagits ihop.<br />
39<br />
Diagram 18. Fördelning av skäl till klag<strong>om</strong>ål i<br />
telefonsamtalen<br />
Allmänt<br />
missnöjd<br />
20%<br />
Omfattar 50 klag<strong>om</strong>ål<br />
Övrigt<br />
8%<br />
Bemötande<br />
12%<br />
Handläggning<br />
60%
Diagram 19. Rådgivning till k<strong>om</strong>munerna<br />
Rådgivning till k<strong>om</strong>munal socialtjänst<br />
Ansvarig k<strong>om</strong>mun<br />
Ta del av handling<br />
Sekretess<br />
Handläggning<br />
Lagtolkning<br />
0 10 20 30 40 50<br />
%<br />
60<br />
Tillsyn av verksamheter på initiativ av <strong>Länsstyrelsen</strong><br />
• Förändringar i föräldrabalken har följts upp i tio k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar.<br />
Bedömning av <strong>socialtjänsten</strong> utifrån tillsynsresultat m.m.<br />
Uppdrag i regleringsbrevet<br />
Förändringar i föräldrabalken<br />
Förändringar i föräldrabalken har inte vållat några större svårigheter<br />
K<strong>om</strong>munerna har inte stött på några större problem i arbetet med att nå samförståndslösningar<br />
s<strong>om</strong> syftar till att underlätta för föräldrarna att ha gemensam vårdnad. Den ökade<br />
arbetsbelastningen har varit måttlig. I de tillfrågade k<strong>om</strong>munerna/k<strong>om</strong>mundelarna har –<br />
med viss reservation för att k<strong>om</strong>muner kan registrera och definiera ärenden olika – nära<br />
två tredjedelar av samtliga ärenden lett till ett avtal (alla ärenden behöver då inte ha varit<br />
avgjorda).<br />
Merparten av avtalen har reglerat frågor s<strong>om</strong> rör vårdnaden. Därefter k<strong>om</strong>mer boende- och<br />
umgängesfrågor. En stor andel av avtalen har tillk<strong>om</strong>mit gen<strong>om</strong> samarbetssamtal men<br />
ganska många avtal, s<strong>om</strong> godkänts av socialnämnden, har kunnat tas fram av föräldrarna<br />
själva.<br />
Lagändringen har inneburit att familjerätten i merparten av frågade k<strong>om</strong>muner/ k<strong>om</strong>mundelar<br />
fått ett resurstillskott.<br />
Exempel på svårigheter s<strong>om</strong> kan förek<strong>om</strong>ma är föräldrar s<strong>om</strong> ensidigt tror att hon/han<br />
kan ”beställa” ett avtal s<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong> sedan kan få den andre föräldern att godkänna.<br />
Ett annat exempel är när föräldrar önskar en umgängesform s<strong>om</strong> blir mycket k<strong>om</strong>plicerad<br />
att skriva juridiskt bindande avtal <strong>om</strong>. Det har lösts gen<strong>om</strong> att handlingen fått<br />
karaktär av överensk<strong>om</strong>melse istället.<br />
40
Omsorg <strong>om</strong> äldre<br />
Statistik <strong>om</strong> ärenden från enskilda, organisationer eller myndigheter<br />
Diarieförda anmälningar in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet <strong>om</strong>sorg <strong>om</strong> äldre <strong>om</strong>fattade ca 14 procent av<br />
samtliga registrerade anmälningar 17 in<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong>s alla verksamhets<strong>om</strong>råden 1999.<br />
Antalet ärenden har totalt sett ökat marginellt. Anmälningar mot k<strong>om</strong>munal socialtjänst<br />
(exklusive särskilda boendeformer) ökade medan anmälningar mot k<strong>om</strong>munens särskilda<br />
boendeformer minskade. Antalet anmärkningar mot enskilda särskilda boendeformer var i<br />
stort sett oförändrat. Se tabell 9. Den allt mer intensifierade debatten <strong>om</strong> brister i kvalité<br />
och missförhållanden i äldre<strong>om</strong>sorgens särskilda boendeformer, s<strong>om</strong> förts i massmedia,<br />
kan ha påverkat ärendeutvecklingen de två senaste åren.<br />
Tabell 9. Totalt antal registrerade klag<strong>om</strong>ål 1995-1999<br />
Diarieförda ärenden <strong>om</strong>sorg <strong>om</strong> äldre<br />
1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal klag<strong>om</strong>ål mot<br />
- k<strong>om</strong>munens äldre<strong>om</strong>sorg (ej verksamheter) 14 27 24 21 25<br />
- offentliga särskilda boendeformer för äldre 20 7 9 27 23<br />
- privata SoL-verksamheter för äldre<br />
och funktionshindrade<br />
7 6 3 10 11<br />
Totalt antal klag<strong>om</strong>ål 41 40 36 58 59<br />
64 ärenden avgjordes också under 1999. För 54 av dessa avgjorda ärenden har skälen till<br />
klag<strong>om</strong>ålen angetts särskilt. Riktade anmärkningar avser framför allt brister i insatserna<br />
s<strong>om</strong> ges men de rör även bemötandet och handläggningsförfarandet. Ett ärende kan<br />
<strong>om</strong>fatta fler än ett av dessa skäl. Totalt har 86 skäl till anmärkningar noterats.<br />
Diagram 20. Skäl till klag<strong>om</strong>ålen 1998 jämfört med 1999.<br />
1998 Bemötandet<br />
8%<br />
Insatsen<br />
76%<br />
Handläggningen<br />
11%<br />
Beslutet<br />
5%<br />
1999<br />
1998 <strong>om</strong>fattade 37 anmärkningar medan 1999 <strong>om</strong>fattar 86.<br />
17 Inklusive anmälningar mot privata institutioner.<br />
41<br />
Insatsen<br />
62%<br />
Övrigt<br />
2%<br />
Bemötandet<br />
15%<br />
Handläggningen<br />
19%<br />
Beslutet<br />
2%
Anmärkningarna mot bemötandet och handläggningen ökade under 1999. Anmärkningar<br />
avser dock alltjämt i mycket hög utsträckning brister i den vård s<strong>om</strong> ges. Se diagram 20.<br />
Det är brister i <strong>om</strong>vårdnad, personaltäthet, k<strong>om</strong>petens liks<strong>om</strong> brister i insatsen i stort.<br />
Anmälningar s<strong>om</strong> rör den enskildes rättssäkerhet är förhållandevis sparsamt förek<strong>om</strong>mande.<br />
De anmärkningar s<strong>om</strong> noterats på handläggningen rör mest avsaknad av beslut,<br />
dokumentationen och handläggningstiden men också passivitet och ifrågasatta utredningsskäl.<br />
Ett ärende avser verkställighet av beslut.<br />
Anmärkningar s<strong>om</strong> rör bemötandet avser främst att enskilda känner sig kränkta eller illa<br />
bemötta i största allmänhet.<br />
Närmare preciseringar av hur vanligt olika anmärkningar s<strong>om</strong> rör insatsen är, framgår av<br />
diagram 21.<br />
Diagram 21. Skäl till klag<strong>om</strong>ål när de rör insatsen 1999.<br />
Insatsen<br />
Journalföring<br />
Insatsen är inte enl. beslutet<br />
Byte av insats<br />
Brist på läkarinsats<br />
Brister i matsituationen<br />
Brister i aktivitet<br />
Brister i städningen<br />
Brister i k<strong>om</strong>petens<br />
Brister i <strong>om</strong>vårdnad<br />
Andra anm. <strong>om</strong> insatsen<br />
Brister i personaltätheten<br />
Brister i insatsen ospec.<br />
0 10 20 30 40<br />
Kritik i ärenden<br />
När <strong>socialtjänsten</strong> kritiseras är det mest vanligt att det sker i äldre<strong>om</strong>sorgsärenden. <strong>Länsstyrelsen</strong><br />
framförde någon form av kritik i 28 procent av ärendena. Det är i stort sett oförändrat<br />
jämfört med 1998. Klag<strong>om</strong>ålen i dessa ärenden <strong>om</strong>fattade oftast insatsen men i<br />
några fall även handläggningsförfarandet och bemötandet.<br />
37 avgjorda ärenden under 1999 avser anmärkningar mot särskilda boendeformer. I drygt<br />
en tredjedel av dessa ärenden framförde <strong>Länsstyrelsen</strong> någon form av kritik.<br />
Att andelen beslut med kritik är låg innebär inte att kritiken varit obefogad i samma<br />
<strong>om</strong>fattning. <strong>Länsstyrelsen</strong>s erfarenhet är att framförd kritik från enskilda s<strong>om</strong> regel är<br />
berättigad. Det kan ha gjorts fel men när felet påtalats eller k<strong>om</strong>munen på annat sätt uppmärksammat<br />
felet och rättat till det, riktas inte alltid kritik i beslutet.<br />
42<br />
%
Telefonstatistik<br />
En stor del av klag<strong>om</strong>ålen k<strong>om</strong>mer via telefonsamtal och diarieförs inte. Av totalt ca 900<br />
noterade klag<strong>om</strong>ål avser ca 5 procent <strong>om</strong>sorg <strong>om</strong> äldre. Antalet samtal har nästan halverats.<br />
De minskade med 44 procent jämfört med 1998.<br />
Av samtliga samtal 18 in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet <strong>om</strong>sorg <strong>om</strong> äldre – ca 250 – rör<br />
• 19 (27) 19 procent klag<strong>om</strong>ål – nästan uteslutande från enskilda.<br />
• 29 (41) procent råd och stöd – mer än hälften från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong> och<br />
nära en fjärdedel från allmänheten.<br />
• 39 (25) procent information – ca en femtedel från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong> och<br />
resten från allmänheten och andra.<br />
Klag<strong>om</strong>ålen utgör en jämförelsevis liten andel av samtalen medan information till enskilda<br />
och andra – t.ex. den verksamhet s<strong>om</strong> drivs i enskild regi - utgör en förhållandevis stor<br />
andel.<br />
Nära hälften (47 procent) av samtliga samtal s<strong>om</strong> rör <strong>om</strong>sorg <strong>om</strong> äldre k<strong>om</strong>mer från<br />
enskilda och nära en tredjedel från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong>. Det innebär att andelen<br />
av alla samtal med k<strong>om</strong>munerna i stort sett är oförändrat jämfört med 1998.<br />
Diagram 22. Fördelning av skäl till klag<strong>om</strong>ål i<br />
telefonsamtalen<br />
Avgifter<br />
4%<br />
Allmänt<br />
missnöjd<br />
11%<br />
Omfattar 47 klag<strong>om</strong>ål<br />
Övrigt<br />
9%<br />
Insatsen<br />
42%<br />
Bemötandet<br />
17%<br />
Handläggningen<br />
17%<br />
18 Avser de samtal s<strong>om</strong> registrerats.<br />
19 In<strong>om</strong> parentes anges andelen när samtliga <strong>socialtjänsten</strong>s <strong>om</strong>råden slagits ihop.<br />
43<br />
Klag<strong>om</strong>ål<br />
Av klag<strong>om</strong>ålen avser ca 40 procent de<br />
insatser s<strong>om</strong> ges till äldre, se diagram<br />
22. Det anmärks på att det brister i<br />
<strong>om</strong>vårdnaden/ boendet. Det kan också<br />
vara andra brister i insatsen. Andelen<br />
har minskat jämfört med 1998.<br />
Nästan en femtedel av klag<strong>om</strong>ålen<br />
avser handläggningen och lika stor<br />
andel bemötandet. Det är en tydlig<br />
ökning jämfört med 1998.<br />
Rätten att få flytta till en annan k<strong>om</strong>mun<br />
har endast lett till ett klag<strong>om</strong>ål.
Rådgivning<br />
Antalet rådgivningssamtal med k<strong>om</strong>munerna har nästan halverats jämfört med 1998. Av<br />
den rådgivning s<strong>om</strong> noterats mer detaljerat är frågor <strong>om</strong> lagtolkning, handläggning och<br />
bestämmelsen <strong>om</strong> äldres rätt att flytta de vanligaste <strong>om</strong>råden s<strong>om</strong> den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong><br />
frågar <strong>om</strong>. Se diagram 23.<br />
Diagram 23. Rådgivning till k<strong>om</strong>munerna.<br />
Rådgivning till k<strong>om</strong>munal socialtjänst<br />
Ansvarig k<strong>om</strong>mun<br />
Insats<br />
Bemötande<br />
Beslut<br />
Flyttning<br />
Handläggning<br />
Lagtolkning<br />
0 10 20 30 40<br />
44<br />
%
Tillstånd att bedriva enskild verksamhet – särskilda boendeformer, korttidsboende<br />
och dagvård<br />
Ett tillstånd att bedriva verksamheter för äldre och funktionshindrade tillk<strong>om</strong> under 1999.<br />
Antalet platser sjönk däremot. 26 platser försvann. Se tabell 10.<br />
Det var antalet platser i särskilda boendeformer s<strong>om</strong> sjönk – totalt 46 platser. Platsantalet<br />
minskade även 1998. Då berodde det på att en särskild boendeform med ett par hundra<br />
platser inte längre behövde tillstånd. Antal korttidsboenden har ökat och det har tillk<strong>om</strong>mit<br />
en dagverksamhet.<br />
Sammanlagt tio nya tillstånd beviljades under 1999 medan nio tillstånd upphävdes. Av de<br />
upphävda tillstånden lades sju verksamheter ned och två bytte huvudman.<br />
Tabell 10. Verksamheter med tillstånd från <strong>Länsstyrelsen</strong> enligt SoL för äldre och funktionshindrade (69 § 2,<br />
3 och 4) fr.o.m. den 31 december 1995 t.o.m. den 31 december 1999 – antal tillstånd och antal platser<br />
beviljade tillstånd och upphävda tillstånd.<br />
1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal Antal Antal Antal Antal<br />
tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser<br />
Särskilda boendeformer<br />
för äldre o. funk.hindrade<br />
69 § 2 (f.d. kat II o. VI)<br />
Korttidsboende/<br />
65 3 838 73 4 074 58 2 782 62 2 754 61 2 708<br />
konvalescens/ rehab<br />
69 § 3 (f.d. kat IV)<br />
7 306 6 290 6 188 8 226 9 236<br />
Dagverksamhet<br />
69 § 4 SoL<br />
1 10 2 16 3 26<br />
Totalt 72 4 144 79 4 364 65 2 980 72 2 996 73 2 970<br />
Beviljade tillstånd 1999 10 351 3 65 12 249 10 274<br />
Upphävda tillstånd 1999 3 113 18 1 466 5 288 9 223<br />
Fyra korttidsboende/konvalescenshem är för fysiskt och/eller psykiskt funktionshindrade, detsamma gäller<br />
för en dagverksamhet. Fyra verksamheter s<strong>om</strong> har tillstånd för boende har också tillstånd att ta emot för<br />
korttidsboende.<br />
Antalet tillståndsärenden är i stort sett oförändrat jämfört med 1998. Under 1999 ink<strong>om</strong><br />
totalt 41 tillståndsärenden. Se tabell 11. Åtta ärenden avsåg nytt tillstånd och fem upphörande<br />
av tillstånd. Merparten av övriga ärenden avsåg ändringar i givna tillstånd varav<br />
sju avsåg utökning och sju föreståndarbyte.<br />
Tabell 11. Tillståndsärenden för verksamheter för äldre och funktionshindrade enligt 69 § 2, 3 och 4 SoL.<br />
Tillståndsärenden för verksamheter för äldre<br />
45<br />
1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal diarieförda tillståndsärenden 84 65 58 42 41
Tillsyn av verksamheter på initiativ av <strong>Länsstyrelsen</strong><br />
• Sex k<strong>om</strong>muner och fyra k<strong>om</strong>mundelar, s<strong>om</strong> representerar tre k<strong>om</strong>muner, har granskats<br />
vad avser hemtjänsten. Tillsynen har bedrivits i olika steg. Förvaltningsledningen<br />
intervjuades <strong>om</strong> mer övergripande frågor – bl.a. <strong>om</strong> anhörigstöd. 20 <strong>om</strong>sorgstagares<br />
akter granskades. Personal s<strong>om</strong> verkar in<strong>om</strong> det geografiska <strong>om</strong>råde där <strong>om</strong>sorgstagarna<br />
bor, intervjuades <strong>om</strong> myndighetsutövning, dokumentation, innehåll i hemtjänstinsatserna<br />
och bemötande. Tio <strong>om</strong>sorgstagare valdes ut för intervjuer. Syftet var<br />
att fånga de äldres uppfattning <strong>om</strong> hur hemtjänsten fungerade.<br />
• Granskningen av hemtjänstakterna <strong>om</strong>fattade handläggning, beslut och dokumentation.<br />
• Tillgången på aktiviteter i fem särskilda boendeformer har granskats.<br />
• <strong>Länsstyrelsen</strong> har tillsammans med tio andra länsstyrelser medverkat i Socialstyrelsens<br />
uppföljning av de äldres, och långvarigt sjukas rätt att flytta till annan k<strong>om</strong>mun. I<br />
Stockholms län har sammanlagt ett 70-tal akter granskats i sju k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar.<br />
Handläggare har också intervjuats. De k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar s<strong>om</strong> hade flest<br />
ansökningar valdes ut. Uppgifterna har sammanställts och redovisats av<br />
Socialstyrelsen i rapporten ”Äldres och sjukas rätt att flytta”.<br />
• 26 av totalt 73 enskilda verksamheter för äldre s<strong>om</strong> har tillstånd att driva verksamhet<br />
enligt socialtjänstlagen, har inspekterats under 1999.<br />
• Kvalitetsarbetet in<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong> har följts upp i samtliga länets k<strong>om</strong>muner och<br />
k<strong>om</strong>mundelar.<br />
• Hur k<strong>om</strong>muner och enskilda verksamheter tillämpar Lex Sara – 71a § SoL har efterfrågats<br />
under året. 21 k<strong>om</strong>muner och 44 enskilda verksamheter har besvarat enkäten.<br />
• Sex ärenden, s<strong>om</strong> rört äldreboenden, har initierats på grund av signaler <strong>om</strong> eventuella<br />
problem eller missförhållanden. Ärendena är ofta en direkt följd av skriverier i massmedia.<br />
Dessut<strong>om</strong> har den sociala <strong>om</strong>sorgen beskrivits närmare i elva k<strong>om</strong>muner. Det har skett<br />
utifrån den offentliga statistiken k<strong>om</strong>pletterad med intervjuer. Dessa sammanställningar<br />
har utgjort kunskaps- och arbetsmaterial.<br />
46
Bedömning av <strong>socialtjänsten</strong> utifrån tillsynsresultat m.m.<br />
Uppdrag i regleringsbrevet<br />
Rätt att flytta till annan k<strong>om</strong>mun<br />
Svårt för äldre med <strong>om</strong>sorgsbehov att flytta till annan k<strong>om</strong>mun trots en inskriven rätt<br />
därtill<br />
Granskade k<strong>om</strong>muner har inte beviljat ansökningar <strong>om</strong> att få flytta i över hälften av ärendena.<br />
K<strong>om</strong>munerna väntar med beslut eller ger avslag. Problembilden blir tydlig när man<br />
tittar på de k<strong>om</strong>muner s<strong>om</strong> har flest ansökningar. I k<strong>om</strong>muner med låg andel ansökningar<br />
vållar inte den nya bestämmelsen <strong>om</strong> äldres och sjukas rätt att flytta något större problem.<br />
Det kan vara svårt att tillämpa bestämmelsen. Exempel på frågeställningar är <strong>om</strong> den<br />
enskilde har rätt att välja vilken särskild boendeform han/hon vill bo i? Hur bedömer man<br />
ansökan när kraven på att få bo i en särskild boendeform är hårdare i planerad inflyttningsk<strong>om</strong>mun<br />
än i hemk<strong>om</strong>munen? Hur stora avstånd behöver planerad inflyttningsk<strong>om</strong>mun<br />
acceptera? In<strong>om</strong> länet kan ju resavståendet mellan k<strong>om</strong>muner vara ganska kort.<br />
Andra problem uppstår när anhöriga driver på en flyttning s<strong>om</strong> den äldre egentligen inte<br />
vill gen<strong>om</strong>föra.<br />
K<strong>om</strong>munerna saknar riktlinjer. K<strong>om</strong>munerna frågar efter skäl för avslag. Granskningen<br />
och intervjuerna ger insyn i de utredningsproblem s<strong>om</strong> finns i dessa ärenden.<br />
Bemötande<br />
Nöjda <strong>om</strong>sorgstagare in<strong>om</strong> hemtjänsten – erfarenhet och k<strong>om</strong>petens hos personal<br />
Hemtjänstpersonal bemöter äldre vänligt, värdigt och respektfullt. Omdömena från<br />
<strong>om</strong>sorgstagarna är överlag positiva. Men personalen är jäktad och troligen underbemannad.<br />
Det sägs i intervjuer s<strong>om</strong> gen<strong>om</strong>förts med ett 60-tal pensionärer s<strong>om</strong> har hemtjänst.<br />
Personalen har en positiv inställning till sitt arbete och till <strong>om</strong>sorgstagarna. Intrycket är att<br />
personalen är k<strong>om</strong>petent, erfaren och stolt över sitt arbete. Den enskildes integritet och<br />
självbestämmande är vägledande för personalens förhållningssätt. Men det kan brista i<br />
arbetsledning. I en k<strong>om</strong>mun saknade personalen arbetsledning på fältet. Det kan också<br />
brista när beslut ska <strong>om</strong>sättas i praktiken. Resurserna medger inte att beviljade <strong>om</strong>sorgsinsatser<br />
alltid kan gen<strong>om</strong>föras. Vid personalbrist måste behoven prioriteras. Greta s<strong>om</strong> är<br />
mer ensam än Åke kanske måste k<strong>om</strong>ma i första hand.<br />
Den kritik s<strong>om</strong> framförts av ett mindre antal <strong>om</strong>sorgstagare finns det dock anledning att<br />
uppmärksamma. Det handlar <strong>om</strong> brister i kontinuitet – den enskilde vet inte vilken personal<br />
s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>mer och de s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>mer är ofta nya – stressad personal, försenad personal<br />
s<strong>om</strong> inte meddelat förseningen, eftersatt städning samt eftersatt personlig <strong>om</strong>vårdnad. I en<br />
k<strong>om</strong>mun fick inte någon besök av samma vårdbiträde regelbundet. De äldre kunde inte<br />
påverka vem s<strong>om</strong> skulle k<strong>om</strong>ma hem till dem. Arbetet utformades utifrån ett personalperspektiv.<br />
De gamla tillhör en generation s<strong>om</strong> inte klagar och ställer krav. De befinner sig dessut<strong>om</strong> i<br />
en beroendeställning och kan ha alltför stor förståelse för personalen när den verkar stressad.<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> har tidigare uttalat att kritik från <strong>om</strong>sorgstagare – även <strong>om</strong> den framförs<br />
av ett fåtal – mot denna bakgrund bör tas på allvar.<br />
47
Ytterligare en faktor att ta hänsyn till är att en persons inställning till den hjälp s<strong>om</strong> ges<br />
också har med förväntningar att göra. Den s<strong>om</strong> har låga förväntningar kan ge uttryck för<br />
att något är bra trots att det ur en professionells synvinkel inte är det. Hur kvalitén i<br />
<strong>om</strong>vårdnaden uppfattas kan således bero på vem s<strong>om</strong> svarar. 20<br />
Anhörigstöd<br />
Konventionella insatser men handlingsplaner för att utveckla anhörigstöd tas fram<br />
Anhörigstödet består fortfarande mest av konventionella insatser i form av växelvård,<br />
hemtjänst, dagverksamhet och stöd från frivilliga organisationer. Men stöd till anhöriga<br />
har börjat utvecklas – främst tack vare statliga stimulansmedel men även på grund av att<br />
vikten av stödinsatser för anhöriga markerats i socialtjänstlagen. Handlingsplaner för hur<br />
stödet ska se ut börjar växa fram.<br />
Kvalitet och säkerhet i enskild socialtjänstverksamhet<br />
God <strong>om</strong>vårdnad i enskilda äldreboenden men det brister i dokumentationen<br />
Enskilda äldreboenden håller många gånger en god standard – några till och med en<br />
mycket god standard. Personalbemanningen är över lag hög och det satsas på k<strong>om</strong>petensutveckling.<br />
Det finns fasta rutiner och kontakten med anhöriga är god. Boendestandarden<br />
varierar dock. Den uppfyller inte alltid de krav s<strong>om</strong> idag ställs på en fullvärdig bostad.<br />
Det brister i den sociala dokumentationen och kvalitetssäkringsarbetet har inte k<strong>om</strong>mit<br />
igång. <strong>Länsstyrelsen</strong> har också uppmärksammat att det finns föreståndare s<strong>om</strong> är ensamma<br />
i sitt arbete. De efterfrågar erfarenhetsutbyte.<br />
Kvalitetsutveckling<br />
Äldre<strong>om</strong>sorgen har nått längst av alla <strong>om</strong>sorgs<strong>om</strong>råden men kvalitetsarbetet varierar<br />
stort<br />
Drygt hälften av länets k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar (53 %) uppger att de har ett kvalitetssystem<br />
in<strong>om</strong> äldre<strong>om</strong>sorgen. Drygt hälften (56 %) har också någon form av kvalitetsdokument<br />
eller dokumenterad kvalitetspolicy med målformuleringar s<strong>om</strong> gäller för hela<br />
eller delar av verksamheten och drygt hälften (55 %)gen<strong>om</strong>för utvärderingar 21 . Äldre<strong>om</strong>sorgen<br />
är därmed det <strong>om</strong>råde där <strong>socialtjänsten</strong> k<strong>om</strong>mit längst i det systematiska<br />
arbetet med kvalitetsfrågor. Det framgår av en kartläggning s<strong>om</strong> gen<strong>om</strong>förts i länets alla<br />
k<strong>om</strong>muner.<br />
I stort sett alla k<strong>om</strong>muner bedriver någon form av kvalitetsarbete och det vanliga är att<br />
<strong>om</strong>sorgstagares erfarenheter av hur <strong>socialtjänsten</strong>s insatser fungerat tas till vara. Resultat<br />
från brukarundersökningar, klag<strong>om</strong>ålshantering, möten med brukarorganisationer etc.<br />
används för att förbättra och utveckla verksamheter.<br />
Kvalitetsarbete är en aktuell fråga i länets samtliga k<strong>om</strong>muner. Men utvecklingen av<br />
arbetet har nått olika långt och skillnaderna är stora. Det finns ett engagemang för kvalitetsfrågor.<br />
Det anses stimulerande att arbeta med dessa då det ökar medvetenheten <strong>om</strong><br />
verksamhetens mål och leder till en större delaktighet i planeringsarbetet. Arbetet har lett<br />
till metodutveckling liks<strong>om</strong> att service och tillgänglighet har förbättrats. Men det ska inte<br />
bortses från att arbetet kan gå trögt och att det existerar ett visst motstånd att bedriva aktivt<br />
kvalitetsarbete.<br />
20 Hämtat ur <strong>Länsstyrelsen</strong>s rapport 1999:2, Tillsyn av särskilda boendeformer för äldre, sid 3.<br />
21 Med utvärderingar avses här utvärderingar i avsikt att bedöma klienteffekterna av utfört arbete.<br />
48
Övrigt<br />
Det brister i dokumentationen – även i gen<strong>om</strong>förandeledet<br />
När och av vem ansökan initierats, syftet med de hemtjänstinsatser s<strong>om</strong> ges, datum för<br />
verkställighet och uppföljning framgår inte alltid av dokumentationen i ärenden. Det finns<br />
också brister i hur dokumentationen av ansökan går till. Vems uppfattning är det s<strong>om</strong> styr<br />
ansökans – och när ansökan saknas behovens – utformning? Det visar en granskning av<br />
120 akter i sex k<strong>om</strong>muner. Även i gen<strong>om</strong>förandeledet finns det stora brister i dokumentationen.<br />
Dokumentation i gen<strong>om</strong>förandeledet är en relativt ny bestämmelse och det saknas rutiner<br />
för detta. K<strong>om</strong>muner s<strong>om</strong> tillfrågats är medvetna <strong>om</strong> betydelsen av dokumentation s<strong>om</strong> ett<br />
redskap för planering, handläggning, gen<strong>om</strong>förande och uppföljning. Ledningen verkar på<br />
alla nivåer för att öka förståelsen för hur viktig dokumentationen är s<strong>om</strong> hjälpmedel i en<br />
rättssäker hantering av äldre<strong>om</strong>sorgens verksamhet.<br />
Positiva förändringar i särskilda boendeformer för äldre<br />
Ett flertal under 1998 granskade äldreboenden i offentlig regi visade på tydliga brister i<br />
<strong>om</strong>händertagandet. Orsaker till konstaterade brister ansågs vara låg personalbemanning,<br />
brister i arbetsorganisationen, avsaknad av handledning, för lite tid för social <strong>om</strong>vårdnad<br />
och brist på individuella aktiviteter. <strong>Länsstyrelsen</strong> pekade på behov av kvalitetsförbättringar<br />
in<strong>om</strong> dessa <strong>om</strong>råden.<br />
Personalutökningar, översyn av organisation och arbets<strong>om</strong>råden, nya individuella<br />
scheman – s.k. önskescheman, olika kvalitetsprojekt med EU-medel och införande av<br />
aktivitetsschema för de äldre är positiva förändringar i de särskilda boendeformer s<strong>om</strong><br />
följdes upp under 1999. Samtliga äldreboenden s<strong>om</strong> följdes upp hade gen<strong>om</strong>fört någon<br />
förändring och i merparten upplevde även personalen att verksamheten blivit bättre. Personalförstärkningar<br />
ansågs ha haft störst betydelse.<br />
Där personal trivs finns ofta goda förutsättningar för kvalitativ god <strong>om</strong>vårdnad. En lärd<strong>om</strong><br />
av granskningen och uppföljningen visar på att delaktighet i beslut, möjlighet att påverka<br />
förhållanden i sin arbetssituation, ledningens vilja till dialog med personalen, tillräcklig<br />
personalbemanning, möjligheter till k<strong>om</strong>petensutveckling, rimliga arbetstider är några<br />
hörnstenar för att personalen i vården ska känna tillfredställelse i sitt arbete.<br />
Ett gott exempel är ett sjukhem där de boende har stora <strong>om</strong>vårdnadsbehov. Omvårdnadsarbetet<br />
skedde vid första granskningen i invanda rutiner och det individuella <strong>om</strong>händertagandet<br />
saknades. Det var svårt att hinna med den sociala <strong>om</strong>vårdnaden och individuella<br />
aktiviteter. Det var stressigt vid matsituationerna. Kontaktmannaskap saknades. Verksamheten<br />
hade präglats av täta föreståndarbyten.<br />
Vid uppföljningen hade personalen organiserats <strong>om</strong> i två arbetslag vilket medfört fördjupad<br />
kontakt med de boende och deras behov. Kontaktmannaskap hade införts. Ett arbete<br />
med att ta fram tydliga övergripande mål pågick. Personalen arbetade i mindre grupper<br />
med frågor <strong>om</strong> bemötande, kvalitet, integritet, kost, arbetsuppgifter för en kontaktperson<br />
etc. Ett kvalitetsprojekt pågår. Föreståndaren ska delta praktiskt i vårdarbetet för att<br />
stödja personalen att <strong>om</strong>sätta ett nytt arbetssätt i praktiken. Förändringsarbetet leds nu av<br />
49
en engagerad och aktiv föreståndare, vilket haft stor betydelse. Verksamheten har enligt<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong>s bedömning möjlighet att utvecklas på ett föredömligt sätt.<br />
Kollektiva aktiviteter istället för individuella i särskilda boendeformer<br />
Särskilda boendeformer erbjuder de boende kollektiva aktiviteter istället för individuella. I<br />
ett av de fem granskade hemmen var individuella aktiviteter prioriterade. Merparten av<br />
intervjuade personer hade ingen känsla av att de hade tillfrågats <strong>om</strong> egna önskemål vid<br />
inflyttningen. Individuella planer för aktiviteter var också sparsamt dokumenterade.<br />
De boende har svårt att ge uttryck för sina önskemål. Det mest avgörande var dock ansvarig<br />
chefs förhållningssätt och förmåga att inspirera personalen att tillgodose enskildas<br />
önskningar.<br />
Väl fungerande samtal vid inflyttningen – s.k. ank<strong>om</strong>stsamtal – och kontaktmannaskap är<br />
enligt <strong>Länsstyrelsen</strong> förutsättningar för att tillgodose individuella behov. Planer för aktiviteter<br />
ska dokumenteras.<br />
Brister i den uppsökande verksamheten<br />
Uppsökande verksamhet är inte något prioriterat <strong>om</strong>råde även <strong>om</strong> det finns k<strong>om</strong>muner<br />
s<strong>om</strong> i viss skala påbörjat sådan. S<strong>om</strong> exempel kan nämnas en k<strong>om</strong>mun där distriktssköterskan<br />
in<strong>om</strong> hemvården gör s.k. 71-årskontroller och en annan där enskilda kontaktas i<br />
samband med färdtjänstutredning. Ytterligare en k<strong>om</strong>mun bedriver en pilotstudie där personer<br />
över 80 år söks upp.<br />
Strukturerade planer för uppsökande verksamhet saknas dock s<strong>om</strong> regel.<br />
Brist på bostäder i särskilda boendeformar och korttidsplatser<br />
K<strong>om</strong>muner har brist på bostäder i särskilda boendeformer. Bristen medför att äldre i väntan<br />
på utbyggnad får hjälp av hemtjänsten. K<strong>om</strong>munen kan också ha köpt externa platser<br />
för att täcka akuta behov.<br />
Även korttidsplatser är en ”bristvara”. Äldre<strong>om</strong>sorgens korttidsplatser har fått en allt<br />
större betydelse vid rehabilitering och/eller vid fortsatt vårdbedömning. Det ökade behovet<br />
kan delvis ses s<strong>om</strong> en ersättning för kortare vårdtider på sjukhusen. Korttidsplatser behövs<br />
även för avlösning till anhöriga.<br />
Ovanligt med rutiner för hur <strong>socialtjänsten</strong> ska hantera anmälningar enligt ”Lex-Sara”<br />
Det är inte självklart att k<strong>om</strong>muner har informerat sin personal <strong>om</strong> innebörden av ”Lex<br />
Sara”-bestämmelsen, att allvarliga missförhållanden i <strong>om</strong>sorgerna ska anmälas. Detsamma<br />
gäller för enskilda verksamheter där läget är ännu sämre. Det är ovanligt att det finns fastlagda<br />
rutiner för hur en anmälan ska hanteras. Av de svarande 21 k<strong>om</strong>munerna har endast<br />
fyra k<strong>om</strong>muner fastlagt rutiner för hur en anmälan ska hanteras.<br />
Brister när det gäller larmanordningar i servicehusen<br />
Brister i larmanordningar har lett till klag<strong>om</strong>ål och kritik från <strong>Länsstyrelsen</strong>.<br />
Ett exempel gällde ett fall där en äldre kvinna inte kunde tillkalla personalens hjälp när<br />
hon fick svårt med andningen. Rumslarmet fungerade inte och följden blev att kvinnan<br />
avled. <strong>Länsstyrelsen</strong> konstaterade att larmet borde ha bytts ut vid en tidigare tidpunkt<br />
50
efters<strong>om</strong> man visste att larmanordningen vid ett flertal tillfällen varit i behov av reparation.<br />
Trots flera påpekanden från anhöriga rättades inte felet till. K<strong>om</strong>munen har ansvaret<br />
för att larmanordningen fungerar. Varken boende eller anhöriga ska behöva oroa sig för<br />
att utrustning inte fungerar.<br />
Ett annat exempel är en äldre man s<strong>om</strong> insjuknat på natten och försökt larma personalen<br />
på servicehuset men han fick ingen kontakt. Mannen hade ringt ambulans och ambulanspersonalen<br />
hade också försökt nå personalen utan framgång. Det framk<strong>om</strong> att det fanns<br />
brister i rutinerna för att kontrollera eventuella larm på kvällen och på natten. Kvälls- och<br />
nattpatrull skulle kontrollera larmen varje timme. Information s<strong>om</strong> hade gått ut till boende<br />
och anhöriga <strong>om</strong> hur larmet fungerade hade varit vilseledande.<br />
Önskemål <strong>om</strong> dubbelboende och satsningar på korttidsboende i enskilda särskilda boendeformer<br />
De s<strong>om</strong> driver enskild vårdverksamhet vill i ökad utsträckning i<strong>nr</strong>ätta dubbelboende –<br />
d.v.s. att två personer ska kunna dela rum. En orsak kan vara ekon<strong>om</strong>iska incitament.<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> har avslagit en sådan ansökan och fått gehör för detta i Länsrätten. Dubbelboende<br />
prövas nu av Kammarrätten.<br />
Det satsas också på korttidsboende. De ställer inte lika höga krav på standard s<strong>om</strong><br />
bostäder gör. Dessut<strong>om</strong> finns det en stor efterfrågan av platser i korttidsboende.<br />
Andra iakttagelser<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> har uppmärksammat att det börjar finnas föråldrade bardlarm. Låg personalbemanning<br />
och brister i brandskydd kan få förödande konsekvenser.<br />
Standarden i särskilda boendeformer höjs. Det är en följd av de särskilda statliga bidrag<br />
s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>muner och enskilda verksamheter kan ansöka <strong>om</strong> för att höja standarden.<br />
51
Omsorg <strong>om</strong> personer med<br />
funktionshinder<br />
Statistik <strong>om</strong> ärenden från enskilda, organisationer eller myndigheter<br />
Diarieförda anmälningar in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet <strong>om</strong>sorg <strong>om</strong> personer med begåvningsmässiga,<br />
fysiska eller psykiska funktionshinder <strong>om</strong>fattade ca 14 procent av samtliga registrerade<br />
anmälningar 22 in<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong>s alla verksamhets<strong>om</strong>råden 1999.<br />
Antalet ärenden ökade med 48 procent jämfört med året innan. Mest ökade antalet in<strong>om</strong><br />
LSS-<strong>om</strong>rådet. Men antalet ökade också vad avser psykiskt funktionshindrade. Anmälningar<br />
mot offentliga verksamheter minskade medan de mot enskild LSS-verksamhet<br />
ökade. Det har således svängt så att det nu klagas mer på enskild än på offentlig verksamhet.<br />
Se tabell 12.<br />
Uppstramning av verksamheter in<strong>om</strong> den k<strong>om</strong>munala handikapp<strong>om</strong>sorgen i syfte att hålla<br />
nere kostnadsutvecklingen i k<strong>om</strong>bination med en ökad kunskap <strong>om</strong> rättigheter hos de s<strong>om</strong><br />
behöver insatser, kan ha påverkat ärendeutvecklingen.<br />
Tabell 12. Totalt antal registrerade klag<strong>om</strong>ål 1995-1999.<br />
Diarieförda ärenden in<strong>om</strong> handikapp<strong>om</strong>sorgen<br />
1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal klag<strong>om</strong>ål mot<br />
- k<strong>om</strong>munens handikapp<strong>om</strong>sorg (ej verksamheter) 19 31 29 27 47<br />
varav LSS 15 4 12 8 24<br />
psykiskt funk.hindrade 1 11 5 13<br />
övriga 4 26 6 14 10<br />
- offentlig LSS-verksamhet 6 3 9 10 3<br />
- enskild verksamhet - LSS 1 2 3 7<br />
psykiskt funk.hindrade 1 2<br />
Totalt antal klag<strong>om</strong>ål 26 34 41 40 59<br />
43 ärenden avgjordes också under 1999. För 32 av dessa avgjorda ärenden har skälen till<br />
klag<strong>om</strong>ålen angetts särskilt. Totalt har 48 skäl till anmärkningar noterats. Riktade anmärkningar<br />
avser s<strong>om</strong> regel insatsen och handläggningsförfarandet men också i viss utsträckning<br />
bemötandet och beslutet. Se diagram 24. Ett ärende kan <strong>om</strong>fatta fler än ett av dessa<br />
skäl.<br />
22 Inklusive anmälningar mot privata och offentliga särskilda boendeformer<br />
52
Diagram 24. Skäl till klag<strong>om</strong>ålen 1998 jämfört med 1999.<br />
1998<br />
Övrigt<br />
10%<br />
Bemötande<br />
14%<br />
Handläggningen<br />
14%<br />
Insatsen<br />
52% Beslutet<br />
10%<br />
1999<br />
1998 <strong>om</strong>fattade 21 anmärkningar medan 1999 <strong>om</strong>fattar 48.<br />
53<br />
Insatsen<br />
33%<br />
Övrigt<br />
10%<br />
Beslutet<br />
13%<br />
Bemötande<br />
17%<br />
Handläggningen<br />
27%<br />
Anmärkningarna mot handläggningen ökade markant under 1999. Men vanligast är alltjämt<br />
anmärkningar s<strong>om</strong> rör insatsen även <strong>om</strong> andelen minskat påtagligt, se diagram 24.<br />
I handläggningsförfarandet anmärks mest på k<strong>om</strong>munikationen med den enskilde. Andra<br />
klag<strong>om</strong>ål är kritik mot beslutsmotiveringen, kritik på hur <strong>socialtjänsten</strong> hanterat överklagningen,<br />
brister i utredningen, muntliga beslut eller avsaknad av dito samt passivitet.<br />
Anmärkningar på insatsen avser främst kritik på att det brister i insatsen. Det kan avse<br />
<strong>om</strong>vårdnaden, matsituationen, brist på aktiviteter, k<strong>om</strong>petensen hos personal och bytet av<br />
insats. Men det förek<strong>om</strong>mer även annan kritik s<strong>om</strong> härrör till insatsen t.ex. för lite personal.<br />
När det gäller bemötande anmärks på kränkande behandling eller att det brustit i samverkan<br />
eller informationen.<br />
Kritik i ärenden<br />
<strong>Länsstyrelsen</strong> framförde någon form av kritik i drygt en fjärdedel – 26 procent – av ärendena.<br />
Det är oförändrat jämfört med 1998. Klag<strong>om</strong>ålen i dessa ärenden <strong>om</strong>fattade brister i<br />
insatsen och handläggningen.<br />
Åtta avgjorda ärenden under 1999 avser anmärkningar mot särskilda boendeformer. I tre<br />
av dessa ärenden framförde <strong>Länsstyrelsen</strong> någon form av kritik.<br />
Att andelen beslut med kritik är låg innebär inte att kritiken från enskilda varit obefogad.<br />
Tvärt <strong>om</strong>, framförd kritik upplevs s<strong>om</strong> regel vara berättigad. Det kan ha gjorts fel men när<br />
felet påtalats eller k<strong>om</strong>munen på annat sätt uppmärksammat felet och rättat till, riktas inte<br />
alltid kritik i beslutet. Det kan också vara så att ord står mot ord utan att <strong>Länsstyrelsen</strong> kan<br />
verifiera vad s<strong>om</strong> är rätt. Det senare är inte ovanligt när det gäller klag<strong>om</strong>ål på bemötandet.<br />
Telefonstatistik<br />
Merparten av klag<strong>om</strong>ålen k<strong>om</strong>mer via telefonsamtal och diarieförs inte. Av totalt ca 900<br />
noterade klag<strong>om</strong>ål avser ca 8 procent <strong>om</strong>sorg <strong>om</strong> personer med funktionshinder. Antalet<br />
samtal in<strong>om</strong> <strong>om</strong>sorgs<strong>om</strong>rådet har minskat – med 40 procent – jämfört med 1998.
Av samtliga samtal 23 in<strong>om</strong> <strong>om</strong>rådet <strong>om</strong>sorg <strong>om</strong> personer med funktionshinder – ca 430 –<br />
rör<br />
• 17 (27) 24 procent klag<strong>om</strong>ål – nästan uteslutande från enskilda.<br />
• 34 (41) procent råd och stöd – 40 procent från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong> och lika<br />
stor andel från enskilda. Resten k<strong>om</strong>mer från andra t.ex. enskilda verksamheter.<br />
• 35 (25) procent information – ca 40 procent från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong> och 30<br />
procent från enskilda.<br />
36 procent av alla samtal k<strong>om</strong>mer från den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong> och 38 procent från<br />
enskilda. Det innebär att andelen av samtalen med k<strong>om</strong>munerna är oförändrat medan<br />
andelen av alla samtal med enskilda ökat<br />
något jämfört med 1998.<br />
Klag<strong>om</strong>ålen<br />
Av klag<strong>om</strong>ålen avser ca 40 procent<br />
handläggningsförfarandet. Ca 25 procent<br />
avser insatsen s<strong>om</strong> ges in<strong>om</strong> ramen för<br />
<strong>om</strong>sorgen <strong>om</strong> personer med funktionshinder,<br />
se diagram 25.Det har förändrats<br />
jämfört med 1998. Då <strong>om</strong>fattade insatsen<br />
30 procent och handläggningen 20 procent.<br />
Klag<strong>om</strong>ål på handläggningen <strong>om</strong>fattar<br />
bland annat passivitet, k<strong>om</strong>munikation,<br />
brister i utredningen och att den enskilde<br />
inte fått något beslut.<br />
Rådgivning<br />
Antalet rådgivningssamtal med k<strong>om</strong>mu-<br />
Omfattar 69 klag<strong>om</strong>ål<br />
nerna har halverats jämfört med 1998. Av<br />
den rådgivning s<strong>om</strong> noterats mer detaljerat<br />
är lagtolkning, handläggningen och insatsen vanligast förek<strong>om</strong>mande <strong>om</strong>råden s<strong>om</strong><br />
den k<strong>om</strong>munala <strong>socialtjänsten</strong> frågar <strong>om</strong>. Andra <strong>om</strong>råden s<strong>om</strong> ger huvudbry är frågor <strong>om</strong><br />
ansvarig k<strong>om</strong>mun. Se diagram 26.<br />
Diagram 26. Rådgivning till k<strong>om</strong>munerna<br />
Rådgivning till k<strong>om</strong>munal socialtjänst<br />
Övrigt<br />
Insats<br />
Ansvarig k<strong>om</strong>mun<br />
Handläggning<br />
Lagtolkning<br />
0 10 20 30 40 50<br />
%<br />
60<br />
23 Avser de samtal s<strong>om</strong> registrerats.<br />
24 In<strong>om</strong> parentes anges andelen när samtliga <strong>socialtjänsten</strong>s <strong>om</strong>råden slagits ihop.<br />
54<br />
Diagram 25. Fördelning av skäl till klag<strong>om</strong>ål i<br />
telefonsamtalen<br />
Sekretess<br />
4%<br />
Insats<br />
23%<br />
Övrigt<br />
15%<br />
Beslut<br />
9%<br />
Bemötandet<br />
10%<br />
Handläggningen<br />
39%
Tillstånd att bedriva enskild verksamhet<br />
Verksamheter enligt LSS<br />
Antalet tillstånd att bedriva verksamheter enligt LSS ökar mer än in<strong>om</strong> någon annan tillståndspliktig<br />
enskild verksamhet. 13 tillstånd tillk<strong>om</strong> under 1999. Jämfört med 1995 har<br />
antalet tillstånd mer än fördubblats. Antalet platser har under samma tidsperiod ökat med<br />
ca 90 procent. Således en kraftig ökning. Se tabell 13.<br />
Daglig verksamhet och bostäder med särskild service för vuxna ökar mest. Platsantalet har<br />
ökat mest för daglig verksamhet.<br />
Sammanlagt 16 nya tillstånd beviljades under 1999 medan 3 tillstånd upphävdes. Av de<br />
upphävda tillstånden lades en verksamhet ned och två slogs samman med annan verksamhet.<br />
Tabell 13. Enskilda verksamheter med tillstånd enligt LSS fr.o.m. den 31 december 1995 t.o.m. den 31<br />
december 1999 – antal tillstånd och antal platser beviljade tillstånd och upphävda tillstånd i Stockholms län<br />
Tillstånd enligt LSS 1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal Antal Antal Antal Antal<br />
tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser<br />
Korttidsvistelse, 9 § 6 10 43 11 56 16 113 22 127 22 131<br />
Korttidstillsyn, 9 § 7<br />
Bostad med särsk. service,<br />
1 13 5 77 5 61 7 108 9 121<br />
barn, 9 § 8<br />
Bostad med särsk. service,<br />
9 95 15 146 16 150 18 163 19 166<br />
vuxna, 9 § 9 29 149 41 184 45 174 51 203 55 231<br />
Daglig verksamhet, 9 § 10 21 426 23 484 29 570 36 661 42 715<br />
Totalt 70 726 95 947 111 1 068 134 1 262 147 1 364<br />
Beviljade tillstånd 29 278 22 148 36 354 16 96<br />
Upphävda tillstånd 4 18 7 48 13 173 3 11<br />
1999. Två korttidsvistelser och ett boende för vuxna vänder sig till personkrets 3. Sju tillstånd till daglig<br />
verksamhet vänder sig till personkrets 2 och övriga tillstånd till personkrets 1 i LSS.<br />
Fyra tillstånd <strong>om</strong>fattar både 9 § 6 och 9 § 7. Tillstånden räknas till 9 § 6. Platsantalet har däremot fördelats<br />
riktigt mellan insatserna.<br />
Verksamheter för personer med psykiska funktionshinder<br />
Antalet tillstånd att bedriva verksamhet för personer med psykiska funktionshinder ökar<br />
något liks<strong>om</strong> platsantalet. Platsantalet har ökat med ca 8 procent. Se tabell 14.<br />
Under 1998 klassades ett antal särskilda boenden <strong>om</strong> s<strong>om</strong> HVB, varvid antalet HVB<br />
ökade markant. Under 1999 har också förändringar skett i tillstånden så att antalet HVB<br />
ökat liks<strong>om</strong> antalet platser. Det har även tillk<strong>om</strong>mit nya tillstånd för boende.<br />
Sammanlagt fyra nya tillstånd beviljades under 1999 medan ett tillstånd upphävdes. Det<br />
berodde på ägarbyte.<br />
55
Tabell 14. HVB och särskilda boendeformer s<strong>om</strong> har tillstånd enligt 69 § 1 och 2 för personer med psykiska<br />
funktionshinder fr.o.m. den 31 december 1995 t.o.m. den 31 december 1999 – antal tillstånd och antal platser<br />
beviljade tillstånd och upphävda tillstånd i Stockholms län.<br />
1995 1996 1997 1998 1999<br />
Antal Antal Antal Antal Antal<br />
tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser tillstånd platser<br />
HVB-vuxna 3 19 12 94 13 103 25 305 27 368<br />
Boende för psykiskt<br />
störda, f.d.kat. III<br />
12 372 19 422 21 397 9 231 10 209<br />
Dagverksamhet 69§4 1 5 1 5<br />
Totalt 15 391 31 516 34 500 35 541 38 582<br />
Beviljade tillstånd HVB 7 77 1 5 2 27 2 52<br />
" " boende 11 90 2 11 2 32 2 36<br />
" " dagverksamhet 1 5<br />
Upphävda tillstånd 2 15 1 46 4 36 1 8<br />
Antalet tillståndsärenden har minskat efter den kraftiga uppgången av ärenden 1998. Se<br />
tabell 15. Under 1999 ink<strong>om</strong> totalt 97 tillståndsärenden. 25 ärenden avsåg nytt tillstånd<br />
och 2 upphörande av tillstånd. Merparten av övriga ärenden avsåg ändringar i givna tillstånd<br />
varav 20 avsåg utökning och 26 föreståndarbyte.<br />
Tabell 15. Tillståndsärenden för verksamheter enligt LSS samt enligt 69 § 1, 2 ,3 och 4 SoL<br />
till personer med psykiska funktionshinder.<br />
Tillståndsärenden 1995 1996 1997 1998 1999<br />
LSS-verksamheter 66 84 78 112 84<br />
Verksamheter för psyk. funk.hindrade 14 6 24 13<br />
Antal diarieförda tillståndsärenden 66<br />
Tillsyn av verksamheter på initiativ av <strong>Länsstyrelsen</strong><br />
• Tre k<strong>om</strong>muners/k<strong>om</strong>mundelars verksamhet för personer med psykiska funktionshinder<br />
har studerats närmare i en pilotstudie s<strong>om</strong> ska ligga till grund för en större kartläggning.<br />
• 18 enskilda verksamheter för personer med psykiska funktionshinder och 17 enskilda<br />
verksamheter för personkretsen i LSS, s<strong>om</strong> har tillstånd att driva sin verksamhet enligt<br />
socialtjänstlagen respektive enligt LSS, har inspekterats under 1999.<br />
• Kvalitetsarbetet in<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong> har följts upp i samtliga länets k<strong>om</strong>muner och<br />
k<strong>om</strong>mundelar.<br />
• Ett ärende, s<strong>om</strong> rört ett boende för personer med psykiska funktionshinder, har initierats<br />
under året.<br />
Dessut<strong>om</strong> har den sociala <strong>om</strong>sorgen beskrivits närmare i elva k<strong>om</strong>muner. Det har skett<br />
utifrån den offentliga statistiken k<strong>om</strong>pletterad med intervjuer. Dessa sammanställningar<br />
har utgjort kunskaps- och arbetsmaterial.<br />
56<br />
98<br />
84<br />
136<br />
97
Bedömning av <strong>socialtjänsten</strong> utifrån tillsynsresultat m.m.<br />
Uppdrag i regleringsbrevet<br />
Kvalitet och säkerhet i enskild socialtjänstverksamhet<br />
Boende med karaktär av familjehemsvård för personer med psykiska funktionshinder<br />
Merparten av de privata hem s<strong>om</strong> finns för personer med psykiska funktionshinder är mer<br />
familjärt än har karaktär av en särskild boendeform. Det innebär att hemmen i många fall<br />
inte uppfyller kraven på fullvärdigt boende. Boendet i dessa hem innebär också ofta avsteg<br />
från närhetsprincipen.<br />
Orsaken är att när psykiatrireformen trädde i kraft drev landstinget familjevårdshem s<strong>om</strong><br />
ett alternativ till slutenvård. Merparten av dessa hem fick efter reformen tillstånd s<strong>om</strong> hem<br />
för vård eller boende enligt socialtjänstlagen.<br />
Hemmen strävar efter att successivt höja kvaliteten när det gäller innehållet i verksamheten,<br />
standarden i boendet och personalens k<strong>om</strong>petens. Det visar <strong>Länsstyrelsen</strong>s tillsyn<br />
under 1999. Granskningen visar också att det råder en viss osjälvständighet i matsituationen<br />
i hemmen och att det brister när det gäller utvärdering av verksamheten. Merparten av<br />
hemmen befinner sig i ett initialskede när det gäller utvärderingsarbete i syfte att kvalitetssäkra<br />
sin verksamhet.<br />
Någon särskild analys av <strong>Länsstyrelsen</strong>s tillsyn av enskild LSS-verksamhet har inte gjorts<br />
men generellt kan sägas att verksamheterna s<strong>om</strong> regel håller god standard. Kraven vid<br />
tillståndprövningen är höga.<br />
Kvalitetsutveckling<br />
Det finns ett engagemang för kvalitetsfrågor men kvalitetsarbetet varierar stort<br />
I stort sett alla k<strong>om</strong>muner bedriver någon form av kvalitetsarbete och det vanliga är att<br />
<strong>om</strong>sorgstagares erfarenheter av hur <strong>socialtjänsten</strong>s insatser fungerat tas till vara. Resultat<br />
från brukarundersökningar, klag<strong>om</strong>ålshantering, möten med brukarorganisationer etc.<br />
används för att förbättra och utveckla verksamheter.<br />
Kvalitetsarbete är en aktuell fråga i länets samtliga k<strong>om</strong>muner. Men utvecklingen av<br />
arbetet har nått olika långt och skillnaderna är stora. Det finns ett engagemang för kvalitetsfrågor.<br />
Det anses stimulerande att arbeta med dessa då det ökar medvetenheten <strong>om</strong><br />
verksamhetens mål och leder till en större delaktighet i planeringsarbetet. Arbetet har lett<br />
till metodutveckling liks<strong>om</strong> att service och tillgänglighet har förbättrats. Men det ska inte<br />
bortses från att arbetet kan gå trögt och att det existerar ett visst motstånd att bedriva aktivt<br />
kvalitetsarbete.<br />
Drygt en tredjedel (40 %) av länets k<strong>om</strong>muner/k<strong>om</strong>mundelar uppger att de har ett kvalitetssystem<br />
in<strong>om</strong> handikapp<strong>om</strong>sorgen (exklusive <strong>om</strong>sorgen <strong>om</strong> personer med psykiska<br />
funktionshinder). Nära hälften (42 %) har någon form av kvalitetsdokument eller dokumenterad<br />
kvalitetspolicy med målformuleringar s<strong>om</strong> gäller för hela eller delar av verksamheten<br />
och drygt en tredjedel (40 %) gen<strong>om</strong>för utvärderingar 25 . Handikapp<strong>om</strong>sorgen är<br />
därmed det <strong>om</strong>råde där <strong>socialtjänsten</strong> k<strong>om</strong>mit näst längst i det systematiska arbetet med<br />
kvalitetsfrågor. Det framgår av en kartläggning s<strong>om</strong> gen<strong>om</strong>förts i länets alla k<strong>om</strong>muner.<br />
25 Med utvärderingar avses här utvärderingar i avsikt att bedöma klienteffekterna av utfört arbete.<br />
57
Minst långt har <strong>socialtjänsten</strong> k<strong>om</strong>mit i den verksamhet s<strong>om</strong> bedrivs för personer med<br />
psykiska funktionshinder. Ca en tredjedel (36 %) uppger att de har ett kvalitetssystem.<br />
Nära en tredjedel (29 %) har någon form av kvalitetsdokument eller dokumenterad kvalitetspolicy<br />
med målformuleringar s<strong>om</strong> gäller för hela eller delar av verksamheten men ca<br />
hälften ( 48 %) gen<strong>om</strong>för utvärderingar.<br />
Övrigt<br />
Uppstramningar av den k<strong>om</strong>munala <strong>om</strong>sorgen till funktionshindrade<br />
Besparingsbeting in<strong>om</strong> handikapp<strong>om</strong>sorgen leder till uppstramningar och tvister <strong>om</strong> vem<br />
s<strong>om</strong> ska ha ansvaret för personer med svåra funktionshinder. Frågor <strong>om</strong> vem s<strong>om</strong> ska<br />
betala tenderar att bli viktigare än enskilda personers behov av <strong>om</strong>sorg. En regeringsrättsd<strong>om</strong><br />
har medfört att <strong>Länsstyrelsen</strong> relativt ofta kontaktas av k<strong>om</strong>muner s<strong>om</strong> önskar information<br />
<strong>om</strong> vilken k<strong>om</strong>mun s<strong>om</strong> bär ansvaret. Även landstinget och k<strong>om</strong>muner tvistar <strong>om</strong><br />
vem s<strong>om</strong> ska betala t.ex. vid permission när personer är <strong>om</strong>händertagna enligt LPT.<br />
Tillgången på bostäder med särskild service täcker inte behoven. Många personer med<br />
psykiska funktionshinder borde vara berättigade till insatser enligt lagen <strong>om</strong> stöd och<br />
service till vissa funktionshindrade men får det inte.<br />
Stora variationer i sysselsättning och anpassat boende för personer med psykiska funktionshinder<br />
Variationerna i sysselsättning och anpassat boende för personer med psykiska funktionshinder<br />
är stora i länets k<strong>om</strong>muner. Det återstår mycket innan verksamheten är utbyggd på<br />
ett sätt s<strong>om</strong> tänkts. Planeringar s<strong>om</strong> varit aktuella under några år har ännu inte ”satts i<br />
sjön”. Det gäller bland annat utbyggnad av gruppbostäder för personer för vilka konstaterats<br />
att behovet är stort. Boendestöd är den vanligaste insatsen – i vissa k<strong>om</strong>muner det<br />
enda alternativet men för många också ett bra alternativ när det fungerar.<br />
Många personer vistas alltjämt långa tider i hem för vård eller boende (HVB, se ovan) på<br />
grund av den långsamma utbyggnaden av olika boendeformer i den egna k<strong>om</strong>munen.<br />
Öppna verksamheter finns s<strong>om</strong> regel medan ett mer varierat utbud av verksamheter s<strong>om</strong><br />
rymmer arbetsi<strong>nr</strong>iktad rehabilitering inte är lika vanligt.<br />
Bostäder med särskild service i enskild regi fortsätter att öka<br />
Antalet bostäder med särskild service för personer med stora funktionshinder, s<strong>om</strong> drivs i<br />
enskild regi, fortsätter att öka. Det visar på att det finns en efterfrågan och ett behov av fler<br />
gruppbostäder. Men det visar också på brister i k<strong>om</strong>muners verksamhet. Utbyggnaden i<br />
k<strong>om</strong>munerna är inte tillräcklig och k<strong>om</strong>muner går ifrån närhetsprincipen när k<strong>om</strong>muninvånare<br />
ges bostäder i andra k<strong>om</strong>muner än den egna.<br />
Ytterligare orsaker till att bostäder i enskild verksamhet ökar kan vara den<br />
”privatiseringsvåg” s<strong>om</strong> går gen<strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong>s verksamheter och/eller att det finns<br />
behov av en bostad i ett specifikt boende.<br />
58
Brister i samverkan för personer med psykiska funktionshinder<br />
Det brister i samverkan med boenden och anhöriga. Det är en förhållandevis vanlig kritik<br />
s<strong>om</strong> framförs till <strong>Länsstyrelsen</strong>. Enskilda och anhöriga kan känna sig överkörda. Det<br />
brister också i samarbetet med landstinget i enskilda ärenden.<br />
Ett exempel är en person s<strong>om</strong> önskar att en samplanering med andra parter kunde<br />
gen<strong>om</strong>förts när biståndsinsatser reducerats. Personen s<strong>om</strong> hade insatser i hemmet ansåg<br />
inte att k<strong>om</strong>munen gjort en ordentlig behovsbedömning och lämnat tydliga besked <strong>om</strong><br />
hjälpens <strong>om</strong>fattning. <strong>Länsstyrelsen</strong> kritiserade nämnden för brister i samplaneringen,<br />
bristfällig motivering till att biståndet skurits ned och att nämnden brustit i sin skyldighet<br />
att informera <strong>om</strong> överklagningsrätten. <strong>Länsstyrelsen</strong> konstaterade också att samplanering<br />
kunde ha skett i ett s.k. nätverksmöte s<strong>om</strong> planerats av t.ex. biståndshandläggaren men<br />
leddes av nätverksterapeuter s<strong>om</strong> kan rekryteras både från landstinget och k<strong>om</strong>munen.<br />
Ett annat exempel rör informations- och samverkansmissar i samband med avvecklig av<br />
ett särskilt boende. Anhöriga har inte fått tydlig information <strong>om</strong> vad s<strong>om</strong> ska hända och<br />
anser att nämnden utsatt människor med psykiska funktionshinder för enorma påfrestningar<br />
och att man behandlat bl.a. anhöriga ovärdigt. Det framgår att nämnden lämnat<br />
felaktig information så att enskilda och anhöriga uppfattat det s<strong>om</strong> att boendet ska flytta<br />
till andra lokaler – vilket inte var fallet. Hyresgästerna skulle successivt erbjudas annat<br />
boende. Anhöriga pekar också på bristande information och brutna löften från nämndens<br />
sida <strong>om</strong> hur planeringen skulle gen<strong>om</strong>föras. <strong>Länsstyrelsen</strong> kritiserde nämnden och menar<br />
att den inte skött avvecklingen på ett tillfredställande sätt. Vid stora förändringar är det<br />
mycket viktigt att nämnden fortlöpande k<strong>om</strong>municerar, informerar och så långt det är<br />
möjligt samråder med de boende och deras närstående.<br />
59
<strong>Länsstyrelsen</strong>s rapportserie<br />
Tidigare utk<strong>om</strong>na rapporter under 1998 och 1999<br />
1998<br />
01. Tillsyn över vårdverksamhet, socialenheten<br />
02. Bostadssubventioner, helårsöversikt 1997, bostadsenheten<br />
03: De nya utvandrarna? enheten för regional utveckling<br />
04. <strong>Årsrapport</strong> <strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong> 1997, socialenheten<br />
05. Länsplan för regional transportinfrastruktur 1998–2007, planenheten<br />
06. 1997 års tillsyn över <strong>socialtjänsten</strong> och alkohol<strong>om</strong>rådet, socialenheten<br />
07. Konkurrensen vid k<strong>om</strong>munal livsmedelsupphandling, rättsenheten<br />
08. Uppföljning och utvärdering av miljöskyddstillsynen, miljöenheten<br />
09. <strong>Länsstyrelsen</strong>s arbete med kust och skärgård, planenheten<br />
10. En uppföljning av ändringar i socialtjänstlagen, socialenheten<br />
11. Utökad tillsyn av särskilda boendeformer för äldre, socialenheten<br />
1999<br />
01. 1998 års tillsyn över <strong>socialtjänsten</strong> och alkohol<strong>om</strong>rådet, socialenheten<br />
02. Tillsyn över särskilda boendeformer för äldre, socialenheten<br />
03. Tillsyn över enskild vårdverksamhet, socialenheten<br />
04. Tillstånd och strategiska frågor, länstrafikberedningen<br />
05. Bostadssubventioner, helårsöversikt 1998, bostadsenheten<br />
06. <strong>Årsrapport</strong> <strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong> 1998, socialavdelningen<br />
07. Operation Kvinnofrid International, jämställdhetsenheten<br />
08. K<strong>om</strong>petensbroar i Kanada och USA, avdelningen för regional utveckling<br />
09a. Stockholmsregionen centrum i Östersjö<strong>om</strong>rådet, avdelningen för regional utveckling<br />
09b. Bilaga 1. Temarapporter. 09c. Bilaga 2. Underlagsrapport och seminarieserie med<br />
Öst-i<strong>nr</strong>iktning<br />
10. Löwenströmska trädgården i Vaxholm, kulturmiljöenheten<br />
11. ”Invandrarprojekt” för ökad tillväxt, avdelningen för regional utveckling<br />
12. Kvicksilverprojektet i Stockholms län, miljö- och planeringsavdelningen<br />
13. <strong>Länsstyrelsen</strong> inför miljöbalken, miljö- och planeringsavdelningen<br />
14. Provfiske i åtta sjöar i Stockholms län, miljö- och planeringsavdelningen<br />
15. Hur mår sjöarna i länet, miljö- och planeringsavdelningen<br />
<strong>2000</strong><br />
01. Riskhänsyn vid ny bebyggelse intill vägar och järnvägar med transporter av farligt gods<br />
samt bensinstationer, räddnings- och säkerhetsavdelningen<br />
02 Bostadssubventioner, helårsöversikt 1999, bostadsenheten<br />
03 <strong>Årsrapport</strong> <strong>om</strong> <strong>socialtjänsten</strong> 1999, socialavdelningen