Tigern – Ett fruktat vapen av stål - Krigsmyter
Tigern – Ett fruktat vapen av stål - Krigsmyter
Tigern – Ett fruktat vapen av stål - Krigsmyter
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
svenskt militärhistoriskt bibliotek presenterar<br />
överraskande krigshistoriska fakta<br />
augusti 2012 <strong>–</strong> tigern<br />
<strong>Ett</strong> <strong>fruktat</strong> <strong>vapen</strong> <strong>av</strong> <strong>stål</strong><br />
Text: Anders Frankson, militärhistorisk författare<br />
Den 27 augusti 1942 öppnar artilleriet från Volkhovfronten<br />
eld och skyttesoldater från sovjetiska 8. armén stormar fram.<br />
Första delmålet är Sinj<strong>av</strong>inohöjderna, ca 6,5 km bort och nu<br />
skulle Leningrad befrias. Närmaste vägen till Neva är bara<br />
16 km. Området man anfaller i ligger strax norr om Mga-<br />
Volkhovs järnväg och har tät skog med inslag <strong>av</strong> myrmark.<br />
Det är ett vattensjukt område där Sinj<strong>av</strong>inohöjderna är ett<br />
dominerande <strong>av</strong>snitt.<br />
Nya <strong>vapen</strong> vid fronten<br />
De sovjetiska anfallstrupperna bröt inledningsvis igenom<br />
de tyska försvarsställningarna och trupper ryckte fram<br />
framgångs rikt. Snart uppstod ammunitionsbrist till kulsprutepistolerna,<br />
det var första gången Volkhovfrontens förband var<br />
utrustade med dessa. Trots förmaningar från fronthögkvarteret<br />
att vara sparsamma <strong>av</strong>fyrade många soldater hela magasin<br />
utan betänkligheter.<br />
Fältmarskalk Georg von Küchler, befälh<strong>av</strong>are för den tyska<br />
Armégrupp Nord, genomförde snabbt motåtgärder. Han ville<br />
Tigervagnen var något helt nytt för de tyska pansarsoldaterna.<br />
Innan den anlände till slagfältet hade<br />
man hela tiden fått uppleva att fienden hade stridsvagnar<br />
med bättre kanoner och pansar men nu var<br />
det något helt annat. Tyska pansarsoldater lärde sig<br />
snabbt att utnyttja <strong>Tigern</strong>s fördelar, utmärkt kanon<br />
och bra pansarskydd. foto: krigsarkivet<br />
1<br />
sätta in den nya Tigervagnen som nyligen hade anlänt. De första<br />
Tigerstridsvagnarna som hade skickats till östfronten fanns<br />
i Pskov och order kom att vagnarna skulle fortsätta med järnvägen<br />
till Mga för att där lastas <strong>av</strong>. På morgonen den 29 augusti<br />
lastades fyra Tigerstridsvagnar från 1. kompaniet i 502. tunga<br />
pansarbataljonen <strong>av</strong> i Mga, där både stad och järnvägsområdet<br />
snart kom under sovjetiskt artillerield.<br />
<strong>Tigern</strong> gör förarglig entré<br />
Direkt förflyttade sig Tigerförbandet till ett skogsområde<br />
norr om Mga för att förbereda sig för aktion. Bataljonschefen<br />
Richard Märker hade fyra Tigrar för sitt anfall. Krigsförvaltningsråd<br />
Uebel och ingenjör Franke följde med i anfallet i<br />
VW-Kuebelwagen (en tysk motsvarighet till den amerikanska<br />
jeepen) som pansarskytten Matten fick köra. Snart fick man<br />
stridskontakt och det fientliga artilleriet blev mer intensivt.<br />
Uebel och Franke i sin jeep kom under skytteeld och sköt tillbaka<br />
med sina pistoler samtidigt som Matten försökte undkomma<br />
granatelden. Matten körde fordonet till en lugnare
plats där Uebel och Franke såg en Tigerstridsvagn som stod<br />
stilla i terrängen. De bestämde sig för att åka dit och undersöka.<br />
Uebel frågade:<br />
<strong>–</strong> Vad är det som händer? Varför åker ni inte vidare?<br />
Föraren ropade:<br />
<strong>–</strong> Det går inte. Växellådan har gått sönder.<br />
Ingenjör Franke beslutade att man skulle lämna vagnen<br />
för att bärga den under natten. Strax efter dök en ordonnans<br />
upp med meddelade om att en Tiger stannat på grund <strong>av</strong> motorskador<br />
längre fram längs vägen. Uebel och Franke tog sig<br />
En Tiger från 502. tunga pansarbataljonen hos Armégrupp Nord, söder om<br />
Leningrad . På bilden Otto Carius egen vagn. foto: från boken med tigern på<br />
slagfältet (smb 2012)<br />
2<br />
Tiger började produceras 1942 men tillverkades aldrig<br />
i större mängd. Vagnen var inte anpassad för massproduktion<br />
och kostade mycket, ca 300 000 riksmark<br />
för en färdig vagn. En medeltung stridsvagn Panzer IV<br />
kostade ca 115 000 riksmark. foto: krigsarkivet<br />
fram till fots till nästa vagn för att undersöka den. Efter att<br />
de tagit sig tillbaka kom major Märker i sin Tiger och meddelande<br />
att den tredje Tiger hade gått sönder, styrningen var<br />
ur funktion. Under natten lyckade man bärga alla tre Tigrar<br />
med hjälp <strong>av</strong> tre 18-tons dragfordon per vagn och infanteri<br />
som säkrade terrängen. I verkstad plockades alla defekta delar<br />
bort och flögs med de tremotoriga transportplanet Junkers Ju<br />
52 till Henschel-fabriken i Tyskland för reklamation. Arbetet<br />
med att reparera Tigrarna satte igång för fullt. De första insatserna<br />
med den nya vagnen var inte helt problemfria, en del<br />
barnsjukdomar fanns.
Revanschen<br />
Den nya Tigerstridsvagnen uppnådde snart ryktbarhet på Östfronten!<br />
Röda Armén funderade ett tag att beväpna T-34:an<br />
med en lång 5,7 cm kanon istället för den 7,6 cm kanon som<br />
vagnen hade för att få bättre penetrationsförmåga mot Tigervagnen.<br />
De föredrog 7,6 cm kanonen för den hade en bättre<br />
spränggranat än 5,7 cm kanonen. Snart fick de klart för sig<br />
att produktionen <strong>av</strong> Tigervagnen var begränsad och då ansåg<br />
man att det inte var nödvändigt att förändra i produktionen <strong>av</strong><br />
T-34:an, utan 7,6 cm kanonen behölls tills serieproduktionen<br />
med 8,5 cm kanonen var redo. Mötet med Tigervagnen under<br />
vintern 1942-43 hade skakat om Röda Armén. Inom organisa-<br />
3<br />
Tigerförbanden sattes inte in samlat utan skickas till alla<br />
fronter, här en Tigervagn från 508. tunga pansarbataljonen i<br />
Rom, Italien 1944. foto: bundesarchive<br />
tionen ägnade man stor möda åt utbildning i hur Tigervagnar<br />
kunde bekämpas och slås ut. Detta samtidigt som de började<br />
utveckla tyngre plattformar för att kunna slå ut Tigervagnen.<br />
Omställning för de tyska pansartrupperna<br />
Tidigare hade pansartrupperna inte haft någon vagn som<br />
vägde över 25 ton men <strong>Tigern</strong> var en best som vägde hela 57<br />
ton. Detta ställde t.ex. kr<strong>av</strong> på broar, bärgning och järnvägstransporter.<br />
<strong>Ett</strong> exempel på problemen är när 7. pansardivisionen<br />
under första dagen <strong>av</strong> Operation Zitadelle i juli 1943<br />
slår en bro över Donets. Divisionens ingenjörsbataljon har<br />
utrustning för divisionens fordon och bygger snabbt en bro<br />
Tigers tunga vikt orsakade ibland problem, på bilden en<br />
fastkörd Tiger på östfronten: foto: bundesarchive
för det egna pansarregementets vagnar medan de underställda<br />
Tiger-vagnarna får vänta tills man har byggt en förstärkt bro<br />
som klarar deras 57 ton. Skytten Gerhard Niemann i Tigerstridsvagn<br />
331 berättar:<br />
Tigrarna står långt från varandra på den fria stäppen framför<br />
Donets. Solen värmde <strong>stål</strong>pansaret utan förbarmande.<br />
Inne i stridsvagnen var det hett som i en brödugn. Sårade<br />
infanterister som återvände kunde inte förstå varför Tigervagnarna<br />
bara stod där overksamma. Om och om igen<br />
ropade de till oss: ”Åk fram! Åk fram! Kamraterna väntar<br />
på er!”<br />
Tiger innebar nya strategier på fältet<br />
Tigervagnen var något helt nytt för tyska pansarsoldater. Innan<br />
den anlände till slagfältet hade man hela tiden fått uppleva<br />
att fienden hade stridsvagnar med bättre kanoner och pansar<br />
men nu var det något helt annat. Tyska pansarsoldater lärde<br />
sig snabbt att nyttja <strong>Tigern</strong>s fördelar, utmärkt kanon och bra<br />
pansarskydd. Men det var inte alltid lätt i början för ”nybörjare”.<br />
<strong>Ett</strong> exempel är en löjtnants första strid med den nya Tigervagnen.<br />
Löjtnanten har nyligen har anlänt som vagnschef<br />
till en Tigerbataljon och inte ännu lärt sig alla <strong>Tigern</strong>s fördelar.<br />
Bataljonschefen ”Schwalbe” till vagn 004:<br />
Avancera framåt och rekognosera dalen framför er<br />
004 till chefen: Uppfattat, jag <strong>av</strong>ancerar framåt.<br />
Löjtnanten leder sin vagn fram i terrängen och tar position.<br />
4<br />
En Tigerstridsvagn försöker dra loss en annan vagn som har<br />
kört fast i leran vid ett vattendrag på östfronten hösten 1943.<br />
foto: bundesarchive<br />
Efter några minuter hördes det över radion.<br />
004 till chefen: Fiendepansar, fiendepansar.<br />
Chefen till 004: Uppfattat, öppna eld och förstör dem!<br />
En något upphetsad stämma svarar.<br />
004 till chefen: Det är 13 stycken!<br />
Chefen till 004: Uppfattat, öppna eld!<br />
Detta verkar inte lugna den oroliga löjtnanten.<br />
004 till chefen: Jag upprepar det är 13 stridsvagnar!<br />
Chefen till 004: Har förstått, öppna eld!<br />
Sedan kom snabbt:<br />
Chefen till 004: Retirera omedelbart!<br />
Chefen hade insett att löjtnanten kommer nog inte att<br />
öppna eld.<br />
Chefen till kompanichef ”Rose”: Ledare ”Rose” övertar befälet.<br />
Ledare ”Schwalbe” <strong>av</strong>ancerar framåt.<br />
Sedan hörs 15-20 skott från en 88:a och däri emellan dova<br />
explosioner. Efter ett tag hörs det över radion.<br />
Chefen till alla: Ledare ”Schwalbe” anmäler sig åter och tar<br />
befälet. Anmäler 13 fientliga stridsvagnar förstörda.<br />
Numerärt underläge!<br />
Som tidigare påpekat fanns det för få Tigervagnar för att<br />
påverka något annat än taktiska strider.<br />
Nästan 50 000 <strong>av</strong> Röda Arméns stridsvagnar och stormka-
noner blev totalförstörda under 1943 och 1944. Trots detta knäckte de den tyska krigsmakten<br />
och hade tillgång till över 35 000 stridsvagnar och stormkanoner, var<strong>av</strong> drygt<br />
7 000 tunga, i januari 1945. Ser vi till produktionen förstår vi varför Tiger-vagnen aldrig<br />
fanns i stora mängder på slagfälten. Under 1942 producerades 78 Tigervagnar, året<br />
därpå 649 vagnar och 1944 producerades 707 vagnar var<strong>av</strong> 84 befälsvagnar. Det kan<br />
jämföras med en sovjetisk produktion <strong>av</strong> den medeltunga stridsvagnen T-34 som enbart<br />
under 1944 var drygt 14 000.<br />
Legender som lever kvar<br />
Tigervagnen, som alltså användes från hösten 1942 till krigslutet, orsakade de amerikanska,<br />
brittiska och sovjetiska stridsvagnsbesättningarna mycket bekymmer medan<br />
den stärkte moralen på den tyska sidan. Tigervagnen skapade legender som Michael<br />
Wittman och Villers-Bocage, där en Tigervagn kom att stoppa 7.brittiska pansardivisionen<br />
”Ökenråttorna”, och Otto Carius i strid med sovjetiska 5. stridsvagnskåren<br />
under juli 1944. Runt om i Europa finns ett antal Tigerstridsvagnar<br />
bevarande på olika museum. Där har vi möjligheten att beskåda den 57 ton<br />
tunga best som väckte fruktan bara den omnämndes under kriget. Svenska<br />
försvarsmakten köpte in en Tiger efter kriget men den finns inte kvar, då<br />
denna vagn sköts sönder och samman i diverse skjutprov.<br />
Vill du veta mer om tigerstridsvagnen på östfronten? Nu har du chansen<br />
att få boken Med <strong>Tigern</strong> på slagfältet för 98 kr (värde 348 kr) när<br />
du blir medlem i Svenskt Militärhistoriskt Bibliotek.<br />
Gå in på www.krigsmyter.nu/tiger.php och läs mer.<br />
Löjtnant Otto Carius med riddarkorset med eklöv. Carius stred<br />
med 502. tunga pansarbataljonen på östfronten fram till sommaren<br />
1944 då han sårades svårt. Då han återkom till tjänst<br />
fick han tjänstgöra i en bataljon med tunga Jagdtiger (12,8 cm<br />
kanon, 72 ton). foto: från boken med tigern på slagfältet<br />
(smb 2012)<br />
5<br />
<strong>Ett</strong> <strong>av</strong> det främsta Tigerässen inom Waffen-SS var Michael<br />
Wittman. Han stupade i Normandie sommaren 1944. foto:<br />
bundesarchive
<strong>Tigern</strong> <strong>–</strong> en legend,<br />
men symptom på en sjukdom!<br />
Tigerstridsvagnen blev en legend under andra världskriget, men när jag funderar<br />
mer på det måste jag faktiskt komma till slutsatsen att det var en kass<br />
vagn. Den var extremt dyr att producera och inte anpassad till massproduktion.<br />
Den sovjetiska T-34 var däremot det, och produktionen <strong>av</strong> denna effektiviserades<br />
hela tiden samtidigt som det skedde modellförbättringar. T-34/85 som kom 1944<br />
hade utvecklad eldkraft, rörlighet, starkt pansarskydd och producerades i stort<br />
antal.<br />
Frågan är om <strong>Tigern</strong> inte kan stå som symbol för den tyska krigsekonomin i sin<br />
helhet. Som redovisats i flera verk så har sällan någon makt haft så stora resurser<br />
till förfogande och producerat så lite, som Tyskland under andra världskriget.<br />
Visst, krigsmaterielproduktionen sköt i höjden 1943<strong>–</strong>44 <strong>–</strong> under Speers<br />
energiska ledning <strong>–</strong> men då var det redan för sent.<br />
Faktum är att tysk krigsansträngning och tysk krigsmaterielproduktion, liksom<br />
personalförsörjning, inte på något sätt var så samordnad under andra världskriget<br />
som det varit under föregående krig. I stället fanns mängder <strong>av</strong> konkurrerande<br />
maktcentra och konkurrerande organisationer på i stort sett alla områden.<br />
Resultatet blev ett allas krig mot alla om resurserna. Och följden blev att<br />
Tyskland fick slå till reträtt vid Moskvas portar redan vintern 1941/42. Detta<br />
i ett läge då ungefärligen halva Sovjetunionens förkrigstida industrikapacitet<br />
var utslagen och innan den allierade hjälpen på allvar kommit igång. Och de industrier<br />
som i panik förflyttats öster om Ural hade ännu inte kommit igång med<br />
sin produktion. Och än mer gr<strong>av</strong>erande: Tyskland kontrollerade sedan sommaren<br />
1940 hela kontinentaleuropas enorma industriella resurser <strong>–</strong> utan att utnyttja<br />
dem i nämnvärd grad.<br />
Tiger I var tekniskt komplicerad, långsam och tung; hela 57 ton. Idag är 57 ton<br />
ingenting för en stridsvagn men då (1939<strong>–</strong>1945) hade det enorm betydelse. Varför<br />
blev då Tigerstridsvagnen en legend? Jag ser tre orsaker: brittisk inkompetens,<br />
spanska inbördeskriget och ergonomi. Britterna lyckades inte, trots att de var<br />
pionjärer på området, ta fram en ordentlig stridsvagn förrän andra världskriget<br />
tog slut, Centurion. Och amerikanarna fick inte fram sin Pershing förrän våren<br />
1945. Inte konstigt att <strong>Tigern</strong> härskade i Nordafrika och Normandie.<br />
Sovjetunionen då? Spanska inbördeskriget innebar att förespråkare för pansarvärnskanon<br />
fick övertag i Röda armén. Den fantastiska 10,7 cm kanonen fanns som<br />
kanon men inte monterad på stridsvagn, utan dragen efter en traktor! Tänk om<br />
sovjetiska stridsvagnarna hade haft 10,7 cm kanoner 1941.<br />
Den sista och <strong>av</strong>görande faktorn var att tyskarna valde ett tremannatorn till<br />
<strong>Tigern</strong> och att vagnchefen då fick vara chef för vagnen. Hans arbetsplats var<br />
genomtänkt, han skulle leda vagnen i strid. I andra nationers stridsvagnar<br />
kunde han även vara skytt eller laddare, dubbla roller. Men hos tyskarna kunde<br />
chefen koncentrera sig på att leda striden. Sammanfattningsvis var <strong>Tigern</strong> ingen<br />
bra stridsvagn men den hade turen att få skickliga besättningar som skapade en<br />
legend 1942<strong>–</strong>1944.<br />
Sommaren 1944 var det dock över, då fanns T-34/ 85 med tremannatorn och 8,5<br />
cm kanon. Men de tyska besättningarna i Tiger I skulle överleva tack vare sin<br />
bättre utbildning. Pansarlöjtnant Otto Carius är ett exempel på detta, ett <strong>av</strong><br />
andra världskrigets främsta äss.
Går du med i SMB idag får du Otto Carius otroligt spännande memoarer<br />
som skildrar hur det var att strida på östfronten i en Tiger,<br />
föR ENDAST 98 KRONOR, portofritt. Vill du dessutom läsa om svenska<br />
frivilligas berättelser som strider på östfronten 1942<strong>–</strong>1944 vid<br />
Svir ska du välja mitt SILVERPAKET föR 198 KRONOR. Förutom två<br />
böcker som du bara kan få genom SMB (de finns inte på nätet) får<br />
du en klassisk army cap, både snygg och praktisk! I GULDPAKETET<br />
ingår de två böckerna, DVD-boxen The Nazi War Machine of World War<br />
II med fEM skivor i en exklusiv metallbox, och dessutom den verkligt<br />
praktiska överlevnadssågen! GULDPAKETET äR VäRT 1842 KR men du får alltihop<br />
för bara 298 kr! Utöver välkomstpaketen får du även månadsmagasinet<br />
Pennan & Svärdet kostnadsfritt hem i din brevlåda.<br />
Gå in på www.krigsmyter.nu/tiger.php för att läsa mer! Tag chansen att bli medlem<br />
i klubben för de verkligt militärhistoriskt intresserade!<br />
OBS! Erbjudandet gäller bara fram till onsdagen den 5 september kl. 23.55!<br />
Per-Anders Lundström<br />
GULDPAKETET: 298 kr<br />
(värde 1 842 kr)<br />
+<br />
+ +<br />
+<br />
BRONSPAKETET<br />
98 kr (värde 936 kr)<br />
SILVERPAKETET 198 kr<br />
(värde 1 396 kr)<br />
+<br />
+<br />
+