December - Skogsbruket
December - Skogsbruket
December - Skogsbruket
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Skogsbruket</strong><br />
12-2011<br />
Julgransodling<br />
Proffs på flis<br />
Träskidor
<strong>Skogsbruket</strong><br />
Obunden specialtidning för skOgsägare i finlands svenskbygd<br />
nr 12 2011. ÅrgÅng 81<br />
4<br />
9<br />
12<br />
16<br />
19<br />
22<br />
24<br />
FSC ger ett sämre ekonomiskt resultat<br />
Fiskars beslöt att inte ännu i det här skedet låta certifiera sina<br />
skogar enligt FSC.<br />
Julgransodling som hobby<br />
En stor del av julgranarna som säljs inför julen har odlats i<br />
många år. En som har som hobby att producera högklassiga<br />
granar är Hans Berg.<br />
Proffs på flis<br />
Hans Hällfors har nästan tjugo års erfarenhet av flishantering<br />
och fliseldning. Han var bland de första i Finland.<br />
Säkerheten prioriteras vid sprängningar<br />
Olav Sandström utför sprängningar av olika slag. Till de<br />
vanligaste uppdragen hör röjningssprängningar men han utför<br />
också arbeten för privatpersoner.<br />
Träskidan lever än<br />
Träskidans tid är inte förbi. Det tror skidtillverkaren Hannu<br />
Laitala.<br />
Ny skadegörare ligger på lur<br />
I Sverige upptäcktes lärkborren via ett övervakningsprogram.<br />
Inget hindrar den från att komma till Finland.<br />
Skogsföretagare med häst<br />
Christoph Rohr har arbetat tillsammans med sin Kalle i nio år.<br />
På omslaget: Taxvalpen Alma<br />
Foto: Margita Törnroth<br />
2 SkogSbruket 12/2011<br />
4<br />
9<br />
12<br />
22<br />
24
<strong>Skogsbruket</strong><br />
SkogSbruket 12/2011<br />
www.skogsbruket.fi<br />
Utgivare Föreningen för<br />
Skogskultur rf<br />
Orrspelsgränden 4<br />
00700 HELSINGFORS<br />
tfn 020 772 9000<br />
fax 020 772 9008<br />
fornamn.efternamn@tapio.fi<br />
Redaktion<br />
Chefredaktör Johnny Sved<br />
tfn 020-772 9205<br />
Redaktionschef Gerd Mattsson-Turku<br />
tfn 020-772 9059<br />
Redaktionssekreterare Margita Törnroth<br />
tfn 020-772 9088<br />
Redaktör Maria Lindén<br />
tfn 020-772 9192<br />
Medarbetare Bjarne Andersson<br />
tfn 050-591 2880<br />
bjarne@bjarneandersson.com<br />
Helena Forsgård<br />
tfn 018-155 50<br />
helena@vikan.ax<br />
Marianne Palmgren<br />
marianne.palmgren@pp.inet.fi<br />
Christoffer Thomasfolk<br />
tfn 050-353 2018<br />
Siv Vesterlund<br />
siv.vesterlund@kitnet.fi<br />
tfn 0400-880 253<br />
Bertel Widjeskog<br />
tfn 0500-888 530<br />
bergine@multi.fi<br />
Annonsförsäljning<br />
Oy Adving Ab, Ingmar Qvist<br />
tfn 040-505 5446<br />
ingmar.qvist@elisanet.fi<br />
Adressförändringar<br />
och prenumerationer Margita Törnroth<br />
tfn 020-772 9088<br />
skogsbruket@tapio.fi<br />
Prenumerationspriser<br />
Helårsprenumeration (11 nr)<br />
39 euro i Finland<br />
370 SEK i Sverige<br />
46 euro i övriga länder<br />
Halvårsprenumeration (6 nr)<br />
24 euro i Finland<br />
230 SEK i Sverige<br />
28 euro i övriga länder<br />
ISSN 0037-6434<br />
Ombrytning<br />
Margita Lindgren,<br />
Ekenäs Tryckeri Ab<br />
Tryckeri Ekenäs Tryckeri Ab, Ekenäs<br />
Tidningen trycks på PEFC-certifierat papper.<br />
Ledaren 9.12.2011<br />
Varmare klimat i<br />
vinter?<br />
Vintern låter vänta på sig i år. Det har varit varmt och småregnat och<br />
det är risk att säsongen för vinteravverkningar blir kort. Man börjar fråga<br />
sig om det är klimatförändringen som spökar i bakgrunden. De två senaste<br />
vintrarnas kyla och rikliga snöfall har säkert sått tvivel om sanningshalten<br />
i vetenskapsmännens klimatprognoser. Det är ändå skillnad<br />
på variationer i vädret och klimatförändring. Det är inget ovanligt med<br />
stora skillnader i vädret mellan olika år, medan ett förändrat klimat gör<br />
att vissa typer av väder blir vanligare än tidigare.<br />
I början av december har ledande politiker, klimatexperter och lobbare<br />
från hela världen samlats i Durban i Sydafrika till ett två veckor<br />
långt klimatmöte. Det är en fortsättning på en lång rad av liknande möten.<br />
Klimatförändringen är ett globalt fenomen som kräver globala lösningar.<br />
Samtidigt som vetenskapssidan blir allt mer samstämmig om att<br />
klimatförändringen är ett faktum verkar det som om den politiska viljan<br />
göra stora beslut har försvagats. Mycket av energin läggs nu på att slå<br />
vakt om egna ekonomiska intressen i stället.<br />
Det började i Rio de Janeiro för nästan tjugo år sedan när ett ramavtal<br />
för klimatet slöts 1992. På klimatmötet i Kyoto 1997 kom de deltagande<br />
länderna överens om åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser.<br />
Enligt överenskommelsen skulle EU minska sina utsläpp med åtta procent<br />
från nivån 1990 fram till nu, för Japans del är målet sex procent.<br />
USA och Kina som är de två största utsläpparna i världen har valt att<br />
stå utanför.<br />
Nu borde överenskommelsen uppdateras och utvidgas. U-länderna<br />
hänvisar till att de inte kan bestraffas med begränsningar för något som<br />
i-länderna är skyldiga till. Kina är på väg bort från fattigdom och är idag<br />
världens näst största utsläppsnation. Kineserna vill fortsätta utnyttja sina<br />
stora kolfyndigheter och bygga ut sitt samhälle. Kanada är inte längre<br />
intresserat av en fortsättning så länge grannen USA inte är med. Japan<br />
vill inte heller delta om inte de andra är med och så vidare.<br />
Det kommer säkert någon slutkläm från Durban, men den är betydligt<br />
mer urvattnad än de mål som sattes redan 1997 och som vi i EU arbetat<br />
för att uppnå. Hur det sedan påverkar vår egen klimatpolitik med gynnande<br />
av förnybar energi och bestraffande av fossil energi återstår att<br />
se. Handeln med koldioxidkvoter bygger på Kyotoprotokollet och om<br />
det inte får förlängning måste vi utarbeta nya lösningar. Förnybar energi<br />
stärker även i framtiden båda lokala ekonomier och en viss leveranstrygghet,<br />
så jag tror nog att vi kommer att fortsätta gynna bränslen från<br />
skogen. m<br />
JOHNNY SVED<br />
johnny.sved@tapio.fi<br />
3
FSC ger ett sämre<br />
ekonomiskt resultat<br />
– tanken på FSC är inte begravd, den är lagd på is för tillfället, säger kåre Pihlström,<br />
skogschef på Fiskars.<br />
Fiskars Oyj Abp beslöt<br />
att inte ännu i det här<br />
skedet låta certifiera<br />
sina skogar enligt FSC<br />
(Forest Stewardship Council).<br />
Fiskars ekonomiskogar<br />
på 11 000 hektar är i sin helhet<br />
idag PEFC-certifierade.<br />
Under ett femårigt pilotprojekt<br />
sköttes en del av bolagets<br />
skogar på 3 000 hektar enligt<br />
FSC:s kriterier.<br />
Nu var det dags att granska<br />
pilotprojektet. Fiskars Fastigheters<br />
egna utredningar och<br />
erfarenheter gav vid handen<br />
att man med FSC-certifiering<br />
måste räkna med att skogsbrukets<br />
ekonomiska resultat<br />
minskar med cirka sju procent.<br />
– Det här anses inte motsvara<br />
de ekologiska fördelarna<br />
med FSC, konstaterar Kåre<br />
Pihlström.<br />
– Fiskars prioriterar hållbar<br />
utveckling samt gröna värden<br />
och det var en orsak till att vi<br />
från början gick med i FSC:s<br />
pilotprojekt. FSC är inte begravd,<br />
men nu satsar vi istället<br />
på alternativa miljövårdsåtgärder<br />
såsom skyddsprogrammet<br />
Metso.<br />
Inte mer betalt för<br />
FSC-virke<br />
Tillsvidare har mängden FSC<br />
certifierat virke i Finland varit<br />
på en blygsam nivå. Nu när<br />
UPM delvis låtit FSC-certifiera<br />
sina skogar börjar mer virke<br />
komma ut på marknaden.<br />
– Det betyder att det kan<br />
– Kanske tiden är mogen för att skogsägarorganisationer nu utarbetar<br />
ett gruppcertifikat också för FSC, säger Kåre Pihlström.<br />
produceras papper och sågvara<br />
med FSC-stämpel. Nu<br />
gäller det att avvakta vad<br />
framtiden för med sig. Hittills<br />
har man inte fått ett högre<br />
virkespris för FSC-virke, och<br />
någonstans borde ju miljöåtgärderna<br />
märkas.<br />
Det kostar att<br />
skydda skog<br />
Pihlström tillägger att det försämrade<br />
ekonomiska resultatet<br />
bestod dels av minskade<br />
virkesförsäljningsintäkter och<br />
dels av ökade administrations-<br />
och auditeringskostnader.<br />
FSC förutsätter att tio<br />
procent av skogsmarken inte<br />
får förnyelseavverkas och av<br />
den här summan måste hälften<br />
totalfredas.<br />
– Även om Fiskars har en<br />
hel del skyddsområden från<br />
tidigare kunde inte allt räknas<br />
till produktiv skogsmark.<br />
Vi borde ha skyddat mer skog<br />
för att nå upp till fem procenten<br />
som krävs. I FSC-certifierad<br />
skog skall dessutom<br />
vid slutavverkning minst tio<br />
stora levande träd och vid all<br />
avverkning minst tjugo döda<br />
träd lämnas kvar per hektar.<br />
Förutsatt alltså att det finns så<br />
många döda träd på ytan.<br />
– Förr, innan man kunde<br />
sälja energived, var det ingen<br />
stor förlust att lämna kvar<br />
döda träd eller överrötskadat<br />
virke. Nu märks det i ekonomin.<br />
Mera byråkrati<br />
En auditering betyder att en<br />
revisor kommer och granskar<br />
skogsbruket. De bolag som<br />
har rätt att auditera FSC-certifierad<br />
skog i Finland kan räknas<br />
på ena handens fingrar.<br />
– Förutom fakturan för auditeringen<br />
tar det en hel del<br />
extra arbetstid.<br />
Ifall det finns intresse att<br />
FSC-certifiera sin skog måste<br />
man i praktiken gå via en<br />
gruppcertifiering, såvida man<br />
inte är beredd att åta sig oproportionerligt<br />
mycket administrationsarbete.<br />
Skogsägare<br />
får då vända sig till de stora<br />
skogsbolagen, som står till<br />
tjänst med gruppcertifiering<br />
enligt FSC för sina kunder.<br />
Pihlström tillägger att arbetstiden<br />
på Fiskars Fastigheter<br />
med nuvarande personalresurser<br />
inte skulle räcka till<br />
att enskilt söka om certifikatet.<br />
Därför var gruppcertifikat<br />
ett mera tilltalande alternativ<br />
för dem.<br />
– Att ansluta sig till ett<br />
gruppcertifikat som administreras<br />
av virkesköpare är inte<br />
helt oproblematiskt, eftersom<br />
man då binder sig till en enda<br />
virkesköpare. Kanske tiden<br />
är mogen för att skogsägarorganisationer<br />
nu utarbetar<br />
ett gruppcertifikat också för<br />
FSC. m<br />
Text: Marianne Palmgren<br />
4 SkogSbruket 12/2011<br />
Foto: Gerd Mattsson-Turku
FSC förutsätter att 10 procent av skogen inte får förnyelseavverkas och av den arealen måste hälften totalfredas.<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
PEFC gäller för skogs-<br />
ägarorganisationer<br />
Skogsvårdsföreningar och skogsreviret tänder inte på tanken att erbjuda ett FSCgruppcertifikat<br />
för skogsägare.<br />
– PEFC växte fram bland de privata skogsägarna i Europa under<br />
1990-talet som ett trovärdigt och effektivt certifieringssystem,<br />
särskilt lämpat för små och medelstora fastigheter, säger<br />
revirforstmästare Magnus Wiksten på Södra Skogsreviret.<br />
Han tillägger att PEFC är mera kostnadseffektivt för den privata<br />
skogsägaren än FSC.<br />
– Vår grundinställning är att både PEFC och FSC-certifiering<br />
är gångbara. Men hittills har inga skogsägare kontaktat oss i<br />
frågan eller överlag visat intresse för FSC. I Sverige får skogsägaren<br />
extra betalt om skogen är certifierad antingen enligt<br />
PEFC eller FSC. Man kan även ha dubbelcertifikat och då kan<br />
man få extra betalt för båda systemen.<br />
Wiksten konstaterar att inget hindrar skogsägaren att sköta<br />
sin skog enligt FSC kriterierna om intresse finns.<br />
Österbotten en utmaning<br />
Jan Slotte, verksamhetsledare för Skogsvårdsföreningen Österbotten<br />
och ordförande för Kustens skogscertifieringskommitté<br />
är inne på samma linje som Wiksten.<br />
– Skogsägare har inte kontaktat oss i frågan. FSC-certifiering<br />
skulle vara en utmaning i Österbotten med tanke på att skogsfastigheterna<br />
är små och splittrade över ett stort område. m<br />
Text: Marianne Palmgren<br />
5<br />
Foto: Gerd Mattsson-Turku
ekonomi<br />
Inför deklarationstider<br />
Margareta ollas i Liljendal har över tjugo års erfarenhet av att bokföra och deklarera<br />
åt jordbrukare och skogsägare. Allt fler har kvittona ordnade enligt förfallodagen,<br />
när de hämtar dem till mig. Det blir naturligt när de betalar sina räkningar via<br />
nätbank.<br />
– En normal skogsägare med<br />
omkring 30 hektar skog får<br />
under ett år 30–40 kvitton<br />
med utgiftsposter som hänför<br />
sig till skogsbruk. Inkomsterna<br />
kommer främst från virkesförsäljningar<br />
och det kan gå<br />
flera år från en försäljning till<br />
nästa.<br />
Inga inkomster –<br />
behöver jag<br />
deklarera?<br />
När vi gick över från arealbeskattning<br />
av skogen till kapitalbeskattning<br />
var det mycket<br />
nytt. Många hade svårt att<br />
komma ihåg att de skulle<br />
spara alla kvitton och fakturor<br />
som hänförde sig till skogsbruket<br />
och självverksamheten<br />
i skogen. Utan verifikat blir<br />
det inga avdrag.<br />
– En annan sak som skogsägare<br />
inte alltid kommer ihåg<br />
är att de ska deklarera även de<br />
år, då de bara har utgifter och<br />
inga inkomster. Skogen visar<br />
då ett negativt resultat och underskottet<br />
dras av från andra<br />
inkomster. I första hand från<br />
övriga kapitalinkomster och i<br />
sista hand från löneinkomsten<br />
som underskottsgottgörelse.<br />
Det innebär att 28 procent av<br />
det negativa resultatet på kapitalinkomstsidan<br />
dras direkt<br />
av från den skatt som fastställs<br />
på förvärvsinkomsterna<br />
som t.ex. löneinkomster eller<br />
pensionsinkomster.<br />
Det är också viktigt att spara<br />
alla kvitton och fakturor för<br />
momsredovisningen.<br />
– Även små skogsägare som<br />
inte automatiskt är mervärdesskatteskyldiga<br />
har frivilligt<br />
ansökt om att bli mervärdesskatteskyldig.<br />
Virkesköparna<br />
uppmanar dem att göra det<br />
och det är bra. Det är en fördel,<br />
för då kan skogsägaren<br />
dra av momsen. Momsen behöver<br />
en skogsägare redovisa<br />
en gång per år.<br />
kvitton med flera<br />
varor<br />
Ollas ser det inte som något<br />
större problem att skogsägare<br />
har avdragsgilla och inte av-<br />
dragsgilla utgifter på samma<br />
kvitto eller faktura och likaså<br />
varor med olika momssatser.<br />
– Det är fråga om högst två<br />
momssatser på exempelvis<br />
ett kvitto från en servicestation.<br />
Bränsle och oljor har 23<br />
procents moms och livsmedel<br />
13 procent.<br />
Yngre börjar bokföra<br />
själva<br />
Många skogsägare uppfattar<br />
bokföringen och deklaratio-<br />
Ollas uppmanar<br />
skogsägare att föra<br />
kördagbok över<br />
resor till skogsskiftet.<br />
Vid längre avstånd<br />
kan det bli betydande<br />
avdrag.<br />
nen som jobbig. Men enligt<br />
Ollas är det en vändning på<br />
gång, då allt fler yngre skogsägare<br />
börjar göra bokföringen<br />
själv.<br />
– Deklarationen är lite mera<br />
komplicerad och speciellt för<br />
skogsägare som använder sin<br />
maskinpark även i skogen. Då<br />
ska kostnaderna fördelas mellan<br />
jordbruket och skogsbruket.<br />
Terränghjulingarna, de<br />
s.k. mönkijä, var tidigare problematiska,<br />
men skattemyndigheterna<br />
har nu gett tydliga<br />
6 SkogSbruket 12/2011
direktiv. När skogsägaren kan<br />
påvisa att han använt den i<br />
skogsbruket och att den är av<br />
den storleken att den passar<br />
för skogskörslor och han har<br />
skogsutrustning till den, är<br />
kostnaderna avdragsgilla.<br />
kördagbok<br />
– Jag uppmanar skogsägare<br />
att föra kördagbok över sina<br />
resor från bostaden till skogsskiftet,<br />
då skogsägare har rätt<br />
till reseavdrag för resor som<br />
har anknytning till skogsbruket.<br />
Vid längre avstånd kan<br />
det bli betydande avdrag.<br />
– Det finns ingen självrisk<br />
som vid användning av egen<br />
bil för arbetsresor. Beskattningsåret<br />
2009 var avdraget<br />
0,24 euro/km. Avdraget för<br />
2010 är inte ännu fastslaget.<br />
Som avdragsgilla resekostnader<br />
godkänns<br />
• planering av virkesförsäljning<br />
inkl. skogsbesök<br />
• uppgörande av virkesaffär<br />
och underteckning av försäljningskontrakt<br />
eller fullmakt<br />
• koll av drivningsarbete<br />
(mark- och stamskador)<br />
• närvaro vid inmätning av<br />
virke<br />
• koll av storm- och snöskador<br />
• koll av plantskogar vår och<br />
höst (älg- och sorkskador)<br />
• arbete i egen skog<br />
• flyttning av arbetsredskap<br />
och arbetskraft<br />
• utbildning, mässor<br />
• köp av bränsle och reservdelar<br />
• resor för köp och försäljning<br />
samt reparation av<br />
redskap och maskiner. m<br />
Text och foto:<br />
Gerd Mattsson-Turku<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
KÅSERAT<br />
Stor flicka har eget lider<br />
Skogen jag ärvde. Det låter som titeln på en<br />
roman. Kanske är det en roman? Min egen<br />
roman.<br />
Jag ärvde skogen när min pappa dog i februari<br />
2004. Men redan långt före det, redan<br />
när jag var barn, var den skogen en viktig del<br />
av mitt liv. Vi gjorde utfärder dit, vi plockade<br />
lingon och svamp där, jag var med och planterade<br />
skog, jag gick med pappa och tittade<br />
på hur andra planteringar växte och tog sig,<br />
och han förklarade och berättade och undervisade.<br />
Redan som tolvåring var jag med på Storby<br />
utskogars möte i Karleby församlingshem,<br />
och jag minns vad jag hade på mig och att<br />
där fanns en jämnårig pojke som var intressant,<br />
men inte förstod jag ju något av det som<br />
avhandlades. Icke desto mindre var jag där,<br />
och det var en del av min pappas uppfostran<br />
av mig.<br />
Men tro inte att något fastnade.<br />
Stadsflicka är jag av födsel, och inte hjälper<br />
det mycket att jag byggt mig ett fritidshus<br />
i närheten av skogen, alldeles invid pappas<br />
gamla hemgård, som nu bebos av min kusin<br />
med familj. För allt det praktiska är jag helt<br />
beroende av skogsvårdsföreningen. Måns<br />
Åkerblom, han visste allt om pappas skog och<br />
honom vände jag mig till när jag ärvt den. Nu<br />
är Måns pensionerad, men mitt beroende av<br />
föreningen är detsamma.<br />
Och nu äntligen har det börjat hända något!<br />
Det första som hände var att jag med skogsvårdsföreningens<br />
hjälp fick 73 hektar myr<br />
”fredad”, dvs. jag fick miljöstöd för ett områ-<br />
de som jag ändå just inte skulle kunna använda<br />
till någonting, men som har stora naturvärden.<br />
Ristimossen är visserligen mycket större<br />
än mina 73 hektar av den, men bättre skydda<br />
en del än ingenting. Och med pengarna jag<br />
fick för att låta myren vara i fred de närmaste<br />
tio åren kunde jag bygga ett lider! Där ryms<br />
både vedförråd och snickarbod. Tro det eller<br />
inte, men jag känner mig mycket vuxen, när<br />
jag har ett eget lider.<br />
Och lidret behövdes! Skogen ger mig hur<br />
mycket ved som helst. Trän trillar hela tiden<br />
omkull, man behöver minsann inte särskilt<br />
fälla dem, för att få ved. Men vill jag ha en<br />
julgran i lämplig storlek, så får jag nog stjäla<br />
ur grannens skog. Om jag inte nöjer mig med<br />
en jultall, vill säga.<br />
I flera omgångar har skogsvårdföreningens<br />
Anders Kronqvist gått omkring i min skog och<br />
konstaterat att det finns gallringsytor och ett<br />
verkligt risigt område som definitivt måste röjas.<br />
I vinter skall det bli av. Jag gjorde avtal<br />
med Metsäliitto, mest av den anledningen att<br />
Metsäliittos kontor då låg vägg i vägg med<br />
skogsvårdsföreningens, och det gick så behändigt<br />
att prata med båda representanterna<br />
samtidigt. Jag borde säkert ha kollat priserna<br />
hos andra skogsbolag först, men det gjorde<br />
jag alltså inte. Jag tyckte bara det var skönt att<br />
få allt gjort på samma ställe.<br />
Jag blir nog aldrig någon affärskvinna. Men<br />
pappa myser säkert förnöjt på sin molntapp,<br />
när han ser att jag sköter om skogen så att den<br />
mår bra. Fädrens skog. m<br />
Christine<br />
7
Privatskogsbrukets<br />
representanter i Bryssel<br />
MTK:s byrå i Bryssel<br />
finns på<br />
adressen Rue<br />
de Tréves i kvarteren<br />
invid EU Parlamentet.<br />
Därifrån arbetar skogskoordinator<br />
Satu Lantiainen<br />
med intressebevakning för<br />
privatskogsbrukets del. Hon<br />
representerar det nordiska<br />
familjeskogsbruket genom<br />
organisationen Nordic family<br />
forestry i EU-huvudstaden.<br />
På samma adress finns hela<br />
MTK:s fem personer starka<br />
Brysselbyrå. Där jobbar direktören<br />
för byrån med sin assistent<br />
samt ett husdjursombud<br />
och en reporter för tidningen<br />
Maaseudun Tulevaisuus.<br />
Kollegerna vid representationen<br />
för Europeiska<br />
skogsägarintressen CEPF,<br />
finns ett stenkast från MTKbyrån.<br />
CEPF är de nationella<br />
skogsägarorganisationernas<br />
takorganisation i EU. Organisationen<br />
representerar familjeskogsbruket<br />
inom EU<br />
och arbetar för de värden som<br />
är viktiga för privata skogsägare.<br />
Organisationens administrativa<br />
huvudkontor med<br />
ekonomifunktionen finns i<br />
Luxemburg men personalen<br />
sitter i Bryssel.<br />
Skogshus i hjärtat av<br />
eu<br />
På CEPF arbetar fyra personer,<br />
alla från olika europeiska<br />
länder. I kontoret som finns i<br />
det europeiska skogshuset, en<br />
gammal charmig träbyggnad,<br />
arbetar jägmästare Caroline<br />
Boström från Sverige. Skogshuset<br />
finns strategiskt placerat<br />
mittemot EU Parlamentsbyggnaden.<br />
– Vi har breda plankor av trä<br />
på golvet och också de andra<br />
Caroline Boström är Project manager vid CEPF, representationen<br />
för Europeiska skogsägarintressen i Bryssel.<br />
byråerna i huset arbetar med<br />
skogsfrågor, en utmärkt miljö<br />
för lobby, säger Boström. I<br />
köket och på lunchrasten har<br />
vi därför möjlighet att träffas<br />
och diskutera aktuella frågor,<br />
berättar hon.<br />
– Alla här på kontoret har<br />
skoglig utbildning, men den<br />
är förstås lite varierande eftersom<br />
vi kommer från olika<br />
länder. Själv började jag som<br />
praktikant på byrån och blev<br />
sedan fastanställd. Vi pratar<br />
engelska på jobbet, men såklart<br />
också våra egna språk<br />
när vi talar med folk från olika<br />
länder, berättar Caroline<br />
om vardagen. Vi är här för<br />
våra medlemsorganisationers<br />
skull, så de får gärna kontakta<br />
oss.<br />
koll på politiska<br />
processer<br />
Caroline Boström har titeln<br />
Project manager och jobbar<br />
själv mest med att följa med<br />
de politiska processerna.<br />
– Då någon av våra medlemsorganisationer<br />
ber om<br />
information så samlar vi ihop<br />
den åt dem. Vi samlar också<br />
åsikter bland våra medlemsorganisationer<br />
gällande frågor<br />
som är under beredning<br />
här. Vi arbetar genom att göra<br />
upp så kallade position papers,<br />
essäer som innehåller<br />
en viss politisk åsikt, som vi<br />
sedan för vidare till kommissionen<br />
och eu-parlamentet.<br />
– Vårt arbete går ju ut på<br />
att informera beslutsfattare<br />
om skog i allmänhet och om<br />
hur skogsägarna tycker i olika<br />
sakfrågor. Vardagen handlar<br />
om att gå på olika möten<br />
och träffa folk. Den här höstens<br />
viktigaste ärenden har<br />
varit det nya lagförslaget om<br />
landsbygdsutvecklingsprogrammet,<br />
den så kallade CAP<br />
reformen. Också frågor gällande<br />
biomassa har varit på<br />
tapeten. Nästa vecka sitter jag<br />
på kontoret och läser dokument<br />
som har samlats på hög,<br />
svarar på e-post och sådant,<br />
berättar Boström.<br />
Samarbete med<br />
medlemmar och<br />
organisationer<br />
– Varje år ordnar vi också två<br />
tillfällen där vi träffar våra<br />
medlemsorganisationer. Vår<br />
generalförsamling möts varje<br />
år i något av medlemsländerna<br />
och i november bjuder<br />
vi in skogsägarorganisationernas<br />
representanter hit till<br />
Bryssel. I år träffades vi den 7<br />
november. Det här är trevliga<br />
tillställningar då man möter<br />
intressanta personer från olika<br />
länder.<br />
I år har vi också deltagit i en<br />
utställning i parlamentet och<br />
kommer att dela ut ett särskilt<br />
skogsbrukspris i samband<br />
med den årliga utdelningen<br />
av MEP-awards. De här aktiviteterna<br />
har varit kopplade<br />
till det av FN utlysta internationella<br />
skogsåret 2011, berättar<br />
Boström.<br />
Vi har också ett tätt samarbete<br />
med Nordic family forestry.<br />
Vi samarbetar förstås<br />
också med de övriga nordiska<br />
ländernas landsbygdsorganisationer<br />
men kontaktpersonerna<br />
beror på ämnet,<br />
berättar Boström vidare om<br />
samarbetet i Brysselkorridorerna.<br />
Till slut vill hon passa<br />
på att hälsa de finländska familjeskogsägarna<br />
en God jul!<br />
m<br />
Text: Maria Lindén<br />
8 SkogSbruket 12/2011<br />
Foto: CEPF
Julgransodlaren Hans Berg utför ett aktivt arbete på sin odling på drygt två hektar. Att klippa granarna är en viktig del i hans produktion.<br />
Andra viktiga arbeten i en julgransodling är att röja sly och bekämpa gräs på sommaren.<br />
Julgransodling<br />
som<br />
en stor del av julgranarna som säljs inför julen har odlats i många år. en som har<br />
som hobby att producera högklassiga julgranar är Hans berg.<br />
Årligen huggs tiotusentals<br />
granar ner för<br />
att pryda finländarnas<br />
hem i juletider.<br />
En del hämtar granen ur egen<br />
skog medan en lika stor del<br />
köper sin gran. Det som den<br />
senare gruppen knappast tänker<br />
på när julgranen är klädd<br />
och lyser upp vintermörkret är<br />
att den har genomgått en lång<br />
förädlingsprocess.<br />
Så är fallet om försäljaren<br />
heter Hans Berg.<br />
– Mina granar brukar vara<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
mogna för försäljning vid<br />
cirka femton års ålder, säger<br />
Hans Berg, en av få seriösa<br />
julgransodlare i Vasanejden.<br />
Julgransodlingen ska<br />
skötas<br />
Julgransodlingen sker på ett<br />
cirka två hektar stort område<br />
hobby<br />
på Söderudden på Replot.<br />
Antalet granar, som är i varierande<br />
ålder, uppgår till cirka<br />
fyratusen per hektar. Och<br />
samtliga granar som växer på<br />
skiftet har genomgått många<br />
olika åtgärder.<br />
Berg besöker nämligen sin<br />
odling cirka sextio gånger om<br />
året för att säkerställa en hög-<br />
”Vissa granar växer helt enkelt inte<br />
som de ska – trots att jag klipper dem.”<br />
klassig produktion.<br />
– På senvintern brukar jag<br />
klippa granarna medan jag<br />
planterar nya på våren. På<br />
sommaren handlar det mestadels<br />
om att röja sly och<br />
bekämpa annan växtlighet,<br />
berättar Berg.<br />
utmaning odla julgran<br />
Enligt Berg, som blev julgransodlare<br />
på allvar i mitten<br />
av 1990-talet, kan de allra<br />
flesta granar styras genom<br />
9
klippning till att växa till fina<br />
julgranar. Men i vissa fall hjälper<br />
inte hans insatser.<br />
– Vissa granar växer helt enkelt<br />
inte som de ska – trots att<br />
jag klipper dem. De hugger<br />
jag bort till slut för att de inte<br />
ska ta utrymme från de övriga<br />
granarna.<br />
Sjukdomar och andra orsaker<br />
bidrar till att bortfallet är<br />
rätt stort.<br />
– Man får räkna med att<br />
frost, sorkskador och sjukdomar<br />
tar 20-30 procent av granarna.<br />
Det är ganska mycket,<br />
men något som är svårt att<br />
förhindra.<br />
Berg odlar flera olika<br />
gransorter, däribland sibirisk<br />
och serbisk gran samt svart-<br />
och blågran.<br />
– Det gör jag för att vissa<br />
kunder vill ha en viss typ av<br />
gran och genom att odla olika<br />
sorter har jag ett bredare produktsortiment.<br />
Priset på granarna<br />
varierar mellan 30 och<br />
50 euro beroende på kvaliteten,<br />
säger Berg, som har<br />
julgransodlingen som hobby<br />
samtidigt som det ger en liten<br />
extra inkomst till pensionen.<br />
olika kunder<br />
Kunderna består av privatpersoner,<br />
företag och anstalter.<br />
Den senare delen av kunderna,<br />
som ofta beställer sina<br />
granar på förhand, står för<br />
De här granarna är snart redo<br />
för att säljas. Hans Berg odlar<br />
sina granar i cirka femton år<br />
innan de är redo att huggas<br />
för att sprida julstämning i<br />
hemmen.<br />
cirka hälften av försäljningen.<br />
– Resten säljer jag på<br />
Brändö torg, men privatkunder<br />
får också komma ut till<br />
skiftet och välja ut en gran.<br />
Det måste dock ske en tid på<br />
förhand innan jag hugger granarna<br />
inför julförsäljningen,<br />
förklarar han.<br />
Enligt Berg har efterfrågan<br />
på hans julgranar varit stabil<br />
de senaste åren.<br />
– Det sker inga stora förändringar<br />
i efterfrågan och<br />
jag brukar få sålt alla mina<br />
granar. Men för några år se-<br />
dan fanns det ett överutbud<br />
på importerade granar och då<br />
var det sämre.<br />
Hur ska en julgran<br />
skötas inomhus?<br />
– Se till att den får tillräckligt<br />
med vatten. En gran brukar<br />
suga i sig mycket vatten i början<br />
och det är viktigt att den<br />
inte blir utan. m<br />
Text och foto:<br />
Christoffer Thomasfolk<br />
Aladdinasken<br />
En av de konfektaskar som hör julen till är den röda Aladdinasken, vars<br />
resa börjar i England. Aladdinasken tillverkas i Workington i norra England,<br />
en pappersfabrik som ägs av svenska Holmen. Inför julen går produktionen<br />
av kartong till Aladdinaskarna för högtryck.<br />
Från England kommer kartongen till Sverige, till förpackningstillverkaren Å&R Carton. Där<br />
påförs kartongen den karaktäristiska röda färgen, bigas och stansas. Det betyder att en maskin<br />
gör tunna spår i kartongen för att den ska kunna vikas till en chokladask.<br />
Körsbär i likör är den konfekt som gillas mest. Sedan följer gräddnougat och trillingnöt.<br />
Aladdinasken har anor från slutet av 1930-talet. m<br />
Stor<br />
Många som har kakelugnar<br />
och spisar<br />
hemma har redan<br />
börjat köpa brännved<br />
för att täcka<br />
vinterns behov. Den<br />
största orsaken är<br />
att veden tog slut i<br />
fjol och det betyder<br />
goda tider för vedtillverkaren<br />
Nicklas<br />
Ingman.<br />
Vedhuggaren går på<br />
högvarv vid Nicklas<br />
Ingmans gård i Jungsund<br />
i Korsholm.<br />
Att så är fallet är inte konstigt<br />
med tanke på att kunderna<br />
redan nu vill säkerställa årsbehovet<br />
av brännved.<br />
– Många kunder har förra<br />
vintern i färskt minne när<br />
veden tog slut. Så det ser riktigt<br />
bra ut. De som köpte två<br />
kubikmeter brännved i fjol tar<br />
nu fem för att inte bli utan.<br />
Efterfrågan har faktiskt ökat<br />
markant, säger Nicklas Ingman,<br />
en av få vedtillverkare i<br />
området Vasa-Korsholm.<br />
Mysstunder vid<br />
brasan<br />
Han drar sig inte för att använda<br />
ordet boom ifråga om<br />
brännved. Efterfrågan har ökat<br />
gradvis och det beror främst på<br />
att det i dag börjar bli standard<br />
10 SkogSbruket 12/2011
efterfrågan på ved<br />
att ha kakelugn eller öppen<br />
spis i nybyggda hus.<br />
– Det är inne att elda i öppen<br />
spis och förutom att det<br />
är mysigt ger det också tillläggsvärme.<br />
Kunderna består i stor utsträckning<br />
av stadsbor som<br />
bor i förorten utanför Vasa<br />
centrum. Kunder som inte<br />
har egen skog, men likväl vill<br />
tända en brasa inomhus i vintermörkret.<br />
– Kunderna är till stor del<br />
urbana och jag levererar<br />
mycket ved till stadsdelarna<br />
Gerby och Västervik i Vasa.<br />
Men de senaste åren är det<br />
också många villastugsägare<br />
som vill ha brännved trots<br />
att de är omgivna av skog.<br />
De har helt enkelt inte tid att<br />
hugga själv, menar Ingman.<br />
ren björkved bäst<br />
Så vilken typ av brännved är<br />
det som efterfrågas? Enligt<br />
Ingman vill kunderna helst ha<br />
ren björkved, men i takt med<br />
att uppvärmda badtunnor har<br />
ökat efterfrågas också blandved.<br />
– Badtunnorna slukar blandved<br />
och därför har efterfrågan<br />
på det sortimentet också ökat.<br />
Men i huvudsak är det björkved<br />
som kunderna vill ha,<br />
men det blir allt svårare att<br />
tillgodose behovet eftersom<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
veden inte räcker till, förklarar<br />
han.<br />
Produktsortimentet består<br />
av vedklabbar som är 33 centimeter<br />
långa och normalt<br />
kluvna. Men i takt med att<br />
kakelugnarna ökat i antal har<br />
Ingman också börjat tillverka<br />
och sälja klabbar på 25 centimeter.<br />
– Nästa år ska jag ha båda<br />
storlekarna i lager, intygar<br />
han.<br />
Veden säljs huvudsakligen<br />
”Många kunder har förra vintern i<br />
färskt minne när veden tog slut.”<br />
– Efterfrågan på brännved har ökat kraftigt och på årsbasis säljer jag 400–500 kubikmeter till<br />
kunder runt om i Vasa och Korsholm, säger Nicklas Ingman.<br />
i häckar på fem kubikmeter<br />
och i priset, som är cirka sjuttio<br />
euro per häck, ingår transport<br />
inom Vasa-Korsholm.<br />
– Jag säljer också storsäckar<br />
på 1,5 kubikmeter och kör<br />
ut ved i lösvikt till kunderna.<br />
Årsproduktionen i dagsläget<br />
ligger på mellan 400–500 kubikmeter.<br />
Hur lång är leveranstiden?<br />
– Den är cirka två veckor,<br />
men det gäller att vara ute i tid<br />
så att veden inte tar slut som i<br />
fjol, säger han.<br />
Planerar ny lagerhall<br />
Produktionen av brännved<br />
sker till cirka femtio procent<br />
med virke ur egen skog med-<br />
Brännved har blivit en<br />
eftertraktad produkt<br />
efter de senaste årens<br />
kalla vintrar.<br />
an han köper in den resterande<br />
delen.<br />
– När jag köper in brännved<br />
anlitar jag en skogsmaskinentreprenör<br />
för jag har inte tid<br />
att avverka själv.<br />
På grund av den ökande efterfrågan<br />
har Ingman planer<br />
på att utöka verksamheten.<br />
Om två år siktar han på att ha<br />
ett nytt lager och nya produktionsutrymmen.<br />
– Som det är nu säljer jag allt<br />
som tillverkas och i fjol tömde<br />
jag reservlagret. Förhoppningen<br />
är att jag i framtiden ska<br />
ha ett lager som rymmer femhundra<br />
kubikmeter. m<br />
Text och foto:<br />
Christoffer Thomasfolk<br />
11
Flunsatest<br />
med papper<br />
Inom en snar framtid kan vi med en<br />
pappersbit testa om vi har influensa<br />
och om vattnet i brunnen vid sommarstugan<br />
är drickbart.<br />
VTT har tagit fram<br />
en metod med<br />
vilken vi hemma<br />
ska kunna göra hälsotester<br />
med smala pappersremsor.<br />
I försöksarbetet<br />
har VTT gjort hemoglobintester.<br />
I hemoglobintestet<br />
trycktes antikroppar på<br />
specialpapper av eukalyptus.<br />
Antikropparna,<br />
som i det här fallet är<br />
proteiner, reagerade på<br />
ett vätskeprov, en bloddroppe,<br />
som placerades<br />
på pappret och visade<br />
om provet innehöll hemoglobin.<br />
– Resultatet av testet<br />
avläses på pappret i form<br />
av streck som antingen<br />
är synliga eller osynliga.<br />
Det kan jämföras med<br />
en graviditetstest med<br />
provsticka, säger specialforskare<br />
Tomi Erho på<br />
VTT.<br />
Foto: VTT<br />
Remsan till vänster med ett streck<br />
anger att provet inte innehåller<br />
spår av hemoglobin. Remsan till<br />
höger med två streck visar att provet<br />
har spår av hemoglobin.<br />
Enligt Erho är det många pusselbitar som ska falla på plats<br />
innan vi har pappersbaserade diagnostikmetoder för hemmabruk.<br />
Pappret ska ha en de rätta fysiska och kemiska<br />
egenskaperna. Eukalyptus visade sig vara bäst, men också<br />
papper av annan kortfibrig massa kan användas.<br />
– Vi får säkert vänta fem år, kanske närmare tio, innan vi<br />
har pappers- eller biobaserade diagnostikstickor, som vi kan<br />
använda för att testa om vi har influensa. Nu borde vi hitta<br />
ett företag som är villigt att satsa på detta. Men företagen har<br />
sina egna utvecklingsstrategier och är försiktiga när det gäller<br />
nya produkter.<br />
Enligt Erho kommer biobaserade testmetoder att bli vanligare.<br />
Biobaserade tester kan modifieras för olika ändamål<br />
genom att byta ut antikropparna på pappret. Antikropparna<br />
trycks på pappret med vanlig tryckteknik. Mätning av bakterier<br />
i brunnsvattnet vid sommarstugan är en tänkbar tilllämpning.<br />
m<br />
Text: Gerd Mattsson-Turku<br />
Bioenergi<br />
Proffs på<br />
en panna för fasta bränslen, solfångare<br />
på taket och fem eldstäder i huset. Det<br />
har Hans Hällfors i sitt nybyggda hus i<br />
kyrkslätt. Hällfors har nästan tjugo års erfarenhet<br />
som värmeföretagare med flishantering<br />
och fliseldning. Han var bland<br />
de första i Finland.<br />
I<br />
pannan kan han mata in<br />
flis, pelletar och spannmål<br />
både var för sig och<br />
som en mix.<br />
– Den egna pannan som jag<br />
har i en liten värmecentral ska<br />
också fungera som en försöksanläggning,<br />
säger Hans Hällfors.<br />
Förutom bostadshuset<br />
har vi två andra mindre byggnader<br />
som vi ska värma upp.<br />
Första värmeanläggningen<br />
blev en turistattraktion<br />
Enligt Hällfors har mycket<br />
ändrat på tjugo år, men principen<br />
att vi ska använda inhemska<br />
skogsbränslen och<br />
åkergrödor och göra oss oberoende<br />
av olja och kol kvarstår.<br />
– Som skogsägare började<br />
jag fundera på hur jag skulle<br />
kunna få avsättning för nollvirket,<br />
det virke som skogsindustrin<br />
inte ville ha, säger<br />
Hällfors. Det var rötskadad<br />
gran, klenvirke och toppar. I<br />
början på 90-talet höjdes minimitoppdiametern<br />
på massaved<br />
och grövre virke blev kvar<br />
i skogen efter avverkningar.<br />
– Strategin klarnade ganska<br />
snart. Jag ska börja bygga<br />
mindre värmeanläggningar<br />
som använder flis, själv sköta<br />
driften och sälja värme från<br />
dem.<br />
Det var starten till Farmenergi<br />
Ab. Fram till i dag har<br />
Farmenergi byggt över 200<br />
värmeanläggningar både för<br />
egnahemshus och för större<br />
komplex.<br />
– Den första värmeanläggningen<br />
byggde vi i Kapellby<br />
skola i Lappträsk. Den blev<br />
en turistattraktion och det<br />
kom busslaster med intresserade<br />
skogsägare från hela Finland.<br />
I det här skedet var två<br />
andra personer med i bolaget.<br />
Allt i egen regi<br />
I dag sköter Agroenergi nio<br />
värmeanläggningar, från Lovisa<br />
till Vanda. Det senaste<br />
tillskottet är ABC-stationen i<br />
Gammelby i Pernå.<br />
– Värmeföretagaren ska<br />
äga anläggningen, sköta den<br />
och sälja ut värme. Det är det<br />
enda riktiga. För sex år sedan<br />
spjälkade jag upp bolaget och<br />
grundande Agroenergi AB,<br />
som sköter driften av värmeanläggningarna.<br />
Driften av de olika värmeanläggningarna<br />
sköts av personer<br />
som bor i närheten.<br />
Driftstörningarna har varit få<br />
och leveranssäkerheten tryggas<br />
ofta av en reservpanna<br />
som automatiskt kör igång<br />
vid problem. Den vanligaste<br />
orsaken till driftstopp är elavbrott<br />
som vi inte kan påverka<br />
Skräpvirket får ett<br />
värde<br />
Värmeanläggningen i anslutningen<br />
till ABC-stationen i<br />
12 SkogSbruket 12/2011
flis<br />
Pernå blev klar i december<br />
2009. Flisen kommer från<br />
skogarna helt intill servicestationen.<br />
– Vi har avtal med några<br />
skogsägare som bor i närheten.<br />
De flisar virket med<br />
egen flishugg och kör det<br />
till flissilon, där de kippar av<br />
lasset. Det här är den bästa<br />
lösningen. Skräpvirket i närområdet<br />
får ett penningvärde<br />
och transportsträckorna är<br />
minimala.<br />
Enligt Hällfors har priset på<br />
virkesråvaran stigit med femtio<br />
procent på femton år.<br />
– År 1996 var råvarans pris<br />
tio procent av värmepriset,<br />
idag är siffran tjugo procent.<br />
Också de andra kostnaderna<br />
har stigit.<br />
– Men naturligtvis köper<br />
Agroenergi in det mesta virket<br />
och flisar det själv. Konkurrensen<br />
om flisvirke har ökat.<br />
Helst köper vi flisvirket direkt<br />
av skogsägare, men även av<br />
andra aktörer på skogsbränslemarknaden.<br />
Vi har två egna<br />
flisterminaler.<br />
– Rötskadat och torrt granvirke<br />
samt klenvirke från röjnings-<br />
och gallringsskogar<br />
kan vi använda. Grot, det vill<br />
säga grenar och toppar från<br />
avverkningar, och stubbar ger<br />
för grov och oren flis för våra<br />
små anläggningar. Skogsägarna<br />
är prismedvetna och frågar<br />
efter dagens pris. Sannolikt<br />
inte bara av oss utan också av<br />
andra som köper skogsbränslen.<br />
Flis eller pelletar<br />
Enligt Hällfors är flis och pelletar<br />
helt jämförbara bränslen<br />
och lika miljövänliga.<br />
– Kunden väljer bränslet.<br />
En panna som värms med<br />
pelletar är lättare att sköta,<br />
då pelletarna är ett längre<br />
förädlat bränsle än skogsflis.<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
”Strategin klarnade ganska snart. Jag ska börja bygga<br />
mindre värmeanläggningar som använder flis och ska<br />
själv sköta driften av dem.”<br />
Pelletar har en fukthalt på<br />
cirka 10 procent och det syns<br />
naturligtvis i producerad värmemängd.<br />
Ett ton pelletar ger<br />
4,5 MWh medan ett ton flis<br />
ger 1,0 MWh.<br />
– Värmeanläggningens placering<br />
har också sin betydelse.<br />
De två värmeanläggningar<br />
som vi har byggt åt Vanda församling,<br />
en kyrka och ett kapell,<br />
använder pelletar. Båda<br />
byggnaderna finns i tätbebyggda<br />
områden och det skulle<br />
inte ha fungerat med flis.<br />
Spannmål<br />
Hällfors ser inget fel i att elda<br />
med spannmål.<br />
– Det är jordbrukaren som<br />
gör sitt val. Får han bättre<br />
lönsamhet med att använda<br />
havre som han odlat på åkern<br />
som bränsle, så är det helt ok.<br />
– Jag ser positivt på framtiden<br />
för skogsbränslen och för<br />
åkergrödor. Hus och byggnader<br />
försvinner ingenstans<br />
och de ska uppvärmas. Fliseldning<br />
passar bäst i större<br />
anläggningar, där logistiken<br />
såsom tillfartsvägar och lagringsutrymme<br />
är ok. m<br />
Text och foto:<br />
Gerd Mattsson-Turku<br />
13
Bioenergi<br />
Han säljer flisvärme<br />
på Åland<br />
ove Nordström har hittat en affärsnisch på Åland – han säljer värme som produceras<br />
av flis. I dag har han fem anläggningar i drift. två till ska byggas och ett par är<br />
på anbudsstadiet. – Det var trögt när jag började för tio år sedan men nu börjar det<br />
röra på sig, säger han.<br />
Den nyaste anläggningen,<br />
som drivs<br />
av Ove Nordströms<br />
företag Alandia Flis<br />
& Värme, finns i Sund på fasta<br />
Åland. På håll ser huset, där<br />
pannan står, närmast ut som<br />
en kiosk. Dock en kiosk med<br />
en skorsten. Bredvid står ett<br />
lastbilsflak där flisen förvaras.<br />
Det är allt. När värmecentralen<br />
planerades var grannarna<br />
smått oroliga. Skulle de få en<br />
illaluktande och bullrande anläggning<br />
inpå sig?<br />
– Nu är det ingen som klagar.<br />
Man märker knappt av<br />
den, säger Ove Nordström.<br />
Fyra byggnader<br />
Anläggningen förser fyra fastigheter<br />
med värme – skolan,<br />
äldreboendet, biblioteket och<br />
ett radhus med fyra lägenheter.<br />
Totalt har byggnaderna en<br />
yta på 3 500 kvadrat och här<br />
finns bland annat en gymnastiksal<br />
med högt i tak. Samtliga<br />
fastigheter ägs av Sunds kommun<br />
och de värmdes tidigare<br />
med olja.<br />
Lars-Ove Blomqvist är<br />
kommuntekniker i Sund. Han<br />
säger att man räknar med att<br />
kostnaderna för uppvärmningen<br />
sjunker med 15 000–<br />
20 000 euro på årsbasis när<br />
kommunen köper värmen av<br />
Nordströms företag jämfört<br />
med utgifterna för brännolja.<br />
– Vi är nöjda hittills, det här<br />
är en vettig satsning, säger<br />
Blomqvist.<br />
Tanken är också att ungdomslokalen,<br />
som ligger i<br />
närheten, ska anslutas till anläggningen.<br />
Hugger och flisar<br />
I den här affären står kommunen<br />
för tomten och för<br />
rördragningarna till fastigheterna.<br />
Resten står Alandia Flis<br />
& Värme för. Eller i korthet<br />
– Ove Nordström äger anläggningen<br />
och ser till att den<br />
fungerar som den ska, året<br />
runt, dygnet runt.<br />
A och O är givetvis att det<br />
alltid finns flis att tillgå och<br />
under vinterhalvåret behövs i<br />
snitt ett lastbilsflak i veckan.<br />
Flaket i sig fungerar som lager<br />
och flisen matas från flaket<br />
via ett rör in till pannan. När<br />
flaket är tomt byts det ut. På<br />
det här viset behövs inget skilt<br />
lager för flisen.<br />
– Jag hugger själv i skogen<br />
och har en mobil flishugg, säger<br />
Nordström.<br />
Pannan sotar sig själv. Askan<br />
kommer ut ur ett rör<br />
och ser närmast ut som grått<br />
damm. Den har också ett avancerat<br />
larmsystem. Så fort<br />
någonting inte fungerar som<br />
det ska får Nordström besked<br />
om det på sin telefon. Han<br />
kan också kontakta pannan<br />
per telefon och får då omgående<br />
ett textmeddelande som<br />
talar om läget just då.<br />
– Men visst är det bra om<br />
man kan skruva och mecka<br />
lite. Det tar sin tid innan anläggningen<br />
är helt intrimmad<br />
och efter ett längre elavbrott<br />
måste pannan startas om, säger<br />
han.<br />
Flera på gång<br />
God Jul och Gott Nytt År<br />
önskar<br />
Alandia Flis & Värme driver<br />
i dag fem värmecentraler på<br />
Åland. En av dem värmer<br />
Ålands största idrottshall,<br />
Eckeröhallen, som rymmer en<br />
fullstor fotbollsplan.<br />
– Jag har tecknat avtal på<br />
två till i samma storlek. Ytterligare<br />
ett par planeras och anbud<br />
ska lämnas in, säger Ove<br />
Nordström.<br />
Det har med andra ord<br />
börjat röra på sig. Ove sålde<br />
sitt tidigare företag Hammarhugg,<br />
som avverkade skog, för<br />
cirka tio år sedan för att i stället<br />
satsa på värmebranschen,<br />
men i början var det ganska<br />
trögt. Många var intresserade<br />
och pratade om nyttan av att<br />
övergå från olja till flis men<br />
ANDELSLAGET<br />
ÅLANDS<br />
SKOGSÄGARFÖRBUND<br />
FIN 22410 GODBY TEL: 018-43 100 FAX 018-43 1010<br />
E-post: info@skogen.ax • www.skogen.ax<br />
14 SkogSbruket 12/2011
Värmecentralen tar inte mycket plats – ett litet hus och ett lastbilsflak.<br />
de var också skeptiska och<br />
drog sig för att slå till.<br />
– Nu har man sett att det<br />
fungerar bra och att uppvärmningskostnaderna<br />
sjunker och<br />
då vågar man satsa. Och visst<br />
är det bättre på alla sätt att<br />
elda med lokalproducerad flis<br />
än med olja som ska transporteras<br />
långa vägar.<br />
räcker<br />
Nordström är inte alls orolig<br />
för att skogsråvaran flis ska ta<br />
slut. Tvärtom. Det finns så det<br />
räcker och blir över och man<br />
kan även använda sådant<br />
”som annars ligger i skogen<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
och ruttnar”. Till exempel al<br />
ratas som massaved men duger<br />
utmärkt till flis.<br />
Han har även ett annat projekt<br />
på gång som förhoppningsvis<br />
ökar avverkningen<br />
på Åland. Han har köpt en<br />
landsvägsfärja från Sverige<br />
och två pråmar. Färjan kan ta<br />
skogsmaskiner och pråmarna<br />
virke och med hjälp av dem<br />
ska det bli lättare att avverka<br />
på holmar i skärgården. Det<br />
finns också skogsområden på<br />
fasta Åland som är lättare att<br />
nå sjövägen.<br />
– Det finns ett stort behov<br />
och skärgårdsavverkning är<br />
ett bra komplement för mig<br />
under sommarhalvåret när<br />
värmecentralerna kräver mindre<br />
arbete, säger Ove Nordström.<br />
Torbjörn Björkman vid<br />
Ålands skogsvårdsförening<br />
välkomnar satsningen.<br />
– Det finns holmar som är<br />
rika på avverkningsmoget<br />
virke, men intresset för att avverka<br />
på dem har varit ganska<br />
lamt. Nu hoppas vi att intresset<br />
ökar. Det avgörande är givetvis<br />
om man får ekonomi i<br />
avverkningen, säger han. m<br />
Text och foto:<br />
Helena Forsgård<br />
Pannan som Ove Nordström köpte från Finland kom i uppställbart skick – med hus och allt!<br />
Pelletseldning<br />
på<br />
flygplatsen<br />
Finavia, som ansvarar för<br />
skötseln av 25 flygplatser i<br />
Finland, väljer att övergå till<br />
pelletsuppvärmning på allt<br />
flera flygplatser.<br />
För fyra år sedan övergick<br />
de sex första flygplatserna till<br />
pelletsuppvärmning. I dag<br />
värms nio flygplatser med<br />
pelletar: Kronoby, Vasa, Mariehamn,<br />
Jyväskylä, Joensuu,<br />
Kajana, Kuusamo, Kemi och<br />
Ivalo. Inom kort övergår också<br />
flygplatsen i Kittilä till pelletsuppvärmning.<br />
De flygplatser som inte<br />
värms upp med pelletar är till<br />
största delen kopplade till det<br />
kommunala fjärrvärmenätet.<br />
Endast tre flygplatser värms<br />
med olja. m<br />
Trä på din<br />
Iphone<br />
Det finna en enorm mängd<br />
skal till Iphones på marknaden.<br />
Lazerwoods skal i riktigt<br />
trä är stilrena. Skalen är<br />
av tunt faner och de fästs på<br />
Iphonen som ett klistermärke,<br />
dvs. skalen har lim på baksidan.<br />
Skalen tillverkas bland annat<br />
av björk och körsbär och<br />
dessutom finns det flera olika<br />
mönster, som t.ex. relief och<br />
intarsia. Skalen kostar 15–30<br />
dollar och tillverkas i USA av<br />
Lazerwood. De säljs via företagets<br />
webbshop. m<br />
15
Säkerheten prioriteras<br />
vid sprängningar<br />
Allmänhetens och sin egen säkerhet. Det är vad olav Sandström prioriterar när han<br />
utför sprängningar av olika slag. till de vanligaste uppdragen hör röjningssprängningar,<br />
men han utför också arbeten för privatpersoner vid behov.<br />
– Nu får du gå dit bort bakom<br />
ladan. Att du står kvar där är<br />
viktigt så att du är ordentligt<br />
skyddad, säger Olav Sandström.<br />
Samtidigt tänder han krutstubinen<br />
och det börjar ryka.<br />
– Jag har ingen klocka på<br />
mig så vi måste räkna. Jag har<br />
beräknat tiden till två minuter,<br />
fortsätter han.<br />
Mycket riktigt. Tiden som<br />
det tar för krutstubinen att<br />
nå detonationsstubinen och<br />
knallen är korrekt. Knallen<br />
tänder dynamiten och en<br />
stubbe, som fungerar som demonstrationsobjekt,<br />
sprängs<br />
i hundratals bitar samtidigt<br />
som den flyger minst tio meter<br />
upp i luften.<br />
– Så här ska det gå till. Det<br />
gick ju bra, intygar Olav.<br />
Olav utför sprängningar, en<br />
specialkompetens som kompletterar<br />
hans huvudsakliga<br />
yrke som skogsarbetare. När<br />
han utför uppdrag handlar det<br />
sällan om att spränga stubbar,<br />
utan huvudsakligen om stenar.<br />
– Jag utför helst sprängningsuppdrag<br />
i skogen och<br />
kunderna har bestått huvudsakligen<br />
av Kustens skogscentral<br />
som behöver mina<br />
tjänster i samband med dikesrensningar<br />
och vägbyggen.<br />
– Oftast handlar det om stenar<br />
som inte går att lyfta bort<br />
och då ger jag mig ut för att<br />
spränga bort dem, förklarar<br />
han.<br />
undviker bebyggelse<br />
Olav, som bor i Kållby i Pedersöre,<br />
kontaktas också ibland<br />
av privatpersoner och jordbrukare<br />
som har ovälkomna<br />
stenar på hustomten eller ute<br />
på åkern. Men med tiden har<br />
han blivit försiktigare och<br />
spränger ogärna i närheten av<br />
bebyggelse.<br />
– Ska man spränga i bebyggelse<br />
måste man ha lång erfarenhet<br />
av att arbeta i den miljön.<br />
Det har inte jag och trots<br />
att risken för att missöden ska<br />
inträffa är liten åtar jag mig<br />
inte sådana uppdrag.<br />
– Visst, det finns också engångsförsäkringar,<br />
men det<br />
kan bli ganska dyrt för kunderna,<br />
säger han.<br />
En borr med olika borrstorlekar är en nödvändighet vid stensprängning. Med borren borras djupa<br />
hål dit dynamit kan läggas.<br />
Därför utför Olav helst<br />
sprängningsuppdrag i skogsmiljöer<br />
och även där prioriteras<br />
säkerheten. Vid till exempel<br />
en sprängning av en sten<br />
i skogen krävs en hel del personer<br />
som bevakar området.<br />
– Man får inte spränga ensam,<br />
utan det behövs åtminstone<br />
en person som hjälper<br />
till. När jag sprängde vid en<br />
vandringsled hade jag fyra<br />
personer som hjälpte till att<br />
stänga området. Men helst<br />
ska man eftersträva att vara<br />
så få personer i närheten som<br />
möjligt, förklarar han.<br />
kritiskt skede<br />
Enligt Olav är det mest kritiska<br />
skedet när han gör en laddning<br />
när sprängstubinen sammankopplas<br />
med knallen.<br />
– Om det inte görs mycket<br />
noggrant kan knallen gå av<br />
och därför har jag på mig<br />
skyddsglasögon. Skulle det<br />
Så här ser knallarna ut som<br />
tänder dynamiten.<br />
16 SkogSbruket 12/2011
smälla är ögonen samt fingrarna<br />
i farozonen.<br />
Så vad krävs för att börja<br />
utföra sprängningar? Olav tar<br />
fram sin plånbok och visar ett<br />
kort på vilket det står ”Kompetensbrev<br />
för laddare” med<br />
klassificeringen A. Det är den<br />
lägsta klassen som berättigar<br />
till att utföra olika typer av<br />
röjningssprängningar.<br />
– Jag fick det här intyget<br />
efter att jag gick en tvådagarskurs<br />
vid Svenska Yrkesinstitutet<br />
i Vasa, i dag Yrkesakademin,<br />
och det är i kraft i tio<br />
år. Jag förnyade det för några<br />
år sedan genom att gå en uppdateringskurs.<br />
Olav berättar att kursen lär<br />
deltagarna om sprängämnen<br />
och hur man förbereder en<br />
detonation.<br />
– Det viktigaste är att man<br />
lär sig att undvika dumma<br />
laddningar. Kursen fokuserar<br />
också mycket på säkerhet.<br />
Nästa steg i utbildningen är<br />
bergssprängare och det finns<br />
i planerna att vidareutbilda<br />
mig, säger han.<br />
– Men det viktigaste lär<br />
man sig när man spränger. Erfarenhet<br />
är enligt mig det allra<br />
viktigaste när man utför den<br />
här typen av uppdrag.<br />
Nödvändig sprängningsutrustning,<br />
förutom olika stubintyper,<br />
laddare och dynamit,<br />
är kilar och så klart en borrmaskin<br />
med borrar av olika<br />
storlek.<br />
– Borren och kilarna behövs<br />
när man spränger stenar.<br />
Man ska alltid försöka komma<br />
djupt in i stenen, förklarar<br />
han.<br />
Dynamittillstånd<br />
När det gäller tillstånd för<br />
att förvara och köpa dynamit<br />
räcker det inte med intyget<br />
från kursen. För det krävs<br />
godkänt tillstånd av Säkerhetsteknikcentralen<br />
Tukes.<br />
– Man måste ansöka om<br />
tillstånd efter att man har<br />
sprängarbrevet och det är i<br />
kraft i fem år. Det är också tilllåtet<br />
att förvara små mängder<br />
dynamit, men jag strävar efter<br />
att inte ha det i lager.<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
Att koppla ihop sprängstubinen med knallen som fästs vid dynamiten är det farligaste skedet i en<br />
koppling, förklarar Olav Sandström. Nu är han redo att spränga.<br />
”Man får inte spränga ensam, utan<br />
det behövs åtminstone en person<br />
som hjälper till.”<br />
Hur kom du på idén med<br />
att börja spränga?<br />
– Min far utförde mycket<br />
skogsarbete och han brukade<br />
också spränga en del. Jag var<br />
ofta med honom ute i skogen<br />
och det var där mitt intresse<br />
för sprängning väcktes. Som<br />
liten pojke tyckte jag helt<br />
enkelt det var kul och spän-<br />
Här flyger en<br />
stor stubbe i<br />
hundratals bitar<br />
när cirka trettio<br />
gram dynamit<br />
har detonerats.<br />
Tryckvågen – och<br />
smällen – gjorde<br />
fotografen<br />
aningen skakig,<br />
vilket bidrog<br />
till försämrad<br />
bildkvalitet.<br />
nande och det tycker jag fortfarande,<br />
säger han.<br />
Olav har aldrig marknadsfört<br />
sina tjänster och i dagens<br />
läge handlar det mestadels<br />
om sporadiska uppdrag.<br />
– Jag har några uppdrag per<br />
år och det beror främst på att<br />
jag inte aktivt bjuder ut mina<br />
tjänster. Det här är något jag<br />
gör vid behov och efterfrågan<br />
på tjänsterna är i slutändan<br />
inte så stort.<br />
Att utföra sprängningar i liten<br />
skala är inte heller något<br />
som Olav blir rik på.<br />
– Jag brukar ta cirka fyrtio<br />
euro plus mervärdesskatt.<br />
Då tillkommer kostnader för<br />
materialet och jag tar också<br />
betalt för förundersökningen.<br />
Behövs extra personal tillkommer<br />
också en kostnad. m<br />
Text och foto:<br />
Christoffer Thomasfolk<br />
17
Livet förändras på<br />
ett ögonblick<br />
en olycka kan vara framme när man minst anar det. Det vet<br />
Peter Österåker som var nära att mista livet i en sprängningsolycka<br />
i skogen.<br />
För två och ett halvt år<br />
sedan var skogsmaskinföretagaren<br />
Peter<br />
Österåker ute i skogen<br />
i Korsholm för att planera en<br />
avverkning på ett dikningsområde.<br />
Det han inte visste<br />
var att ett jordbyggnadsföretag<br />
samtidigt höll på att detonera<br />
sprängningen av en stor<br />
sten.<br />
– Själv minns jag ingenting<br />
av händelsen, men enligt<br />
ögonvittnet hördes en kraftig<br />
smäll och jag flög upp i luften<br />
och blev begravd under<br />
stenar. Det är ett under att jag<br />
fortfarande är i livet, säger Peter<br />
Österåker.<br />
telefonen i handen<br />
var räddningen<br />
Han var endast fem meter<br />
från stenen när dynamitladdningen<br />
detonerade. Det som<br />
räddade livet på honom var<br />
att han var mitt uppe i ett<br />
samtal.<br />
– Att tre fingrar krossades är<br />
ett bevis för att handen och<br />
telefonen skyddade skallen<br />
som troligen annars skulle ha<br />
spruckit.<br />
Det faktum att Österåker<br />
hade med sig en praktikant,<br />
som bevittnade händelsen<br />
från närhåll, var också avgörande<br />
för att han är i livet.<br />
– Det var dagens sista stensprängning<br />
och personalen<br />
skulle ha gått hem utan att<br />
kolla. Att praktikanten var<br />
med och kallade på hjälp,<br />
bidrog till att jag inte lämnades<br />
under stenmassorna utan<br />
kom direkt till sjukhuset.<br />
Mentala kriser<br />
Österåker gick in och ut ur<br />
medvetande de tre första dygnen<br />
för att sedan vakna upp.<br />
Förutom att fingrarna krossades,<br />
spräcktes kindkotan och<br />
käkbenet gick av. Resultatet var<br />
fyra månaders sjukledighet.<br />
– Jag var ordentligt mörbultad<br />
och under rehabiliteringstiden<br />
blev det en hel del<br />
mentala djupdykningar. Det<br />
är svårt att smälta en sådan<br />
här upplevelse och jag tänkte<br />
mycket på hur snabbt livet<br />
kan förändras.<br />
– Jag tänkte främst på mina<br />
två barn. I dag är jag mycket<br />
tacksam för att jag kan fortsätta<br />
att leva ett vanligt liv och<br />
utföra saker och jobb, sådant<br />
som jag tog som en självklarhet<br />
före olyckan.<br />
Något som länge oroade<br />
Österåker var att han inte skulle<br />
kunna spela bas igen. Som<br />
basist i dansbandet Charlies,<br />
som har 70–80 spelningar<br />
i året, är musiken ett viktig<br />
ekonomiskt komplement till<br />
arbetet som skogsmaskinföretagare.<br />
– Det skulle ha varit en<br />
katastrof om jag hade mist<br />
fingrarna. Lyckligtvis gjorde<br />
jag det inte, men jag tvingades<br />
faktiskt lära mig spela på<br />
ett nytt sätt, eftersom det ena<br />
fingret inte till en början fungerade<br />
som det skulle.<br />
Maximalt straff<br />
Olyckan utreddes som ett arbetarskyddsbrott<br />
och så sent<br />
som för en månad sedan föll<br />
Nu, 2,5 år<br />
senare, är han<br />
fullt återställd<br />
och kan<br />
fortsätta spela<br />
bas i Charlies.<br />
domen mot de två sprängarna<br />
och arbetsledaren. Arbetsledaren<br />
fick den strängaste i<br />
form av höga böter.<br />
Österåker har också fått huvuddelen<br />
av ersättningar som<br />
han har rätt till.<br />
– Men som privatföretagare<br />
har det varit en lång kamp att<br />
se till att få de ersättningar jag<br />
har rätt till.<br />
Österåker förklarar att han<br />
inte längre är bitter på arbetsledaren<br />
som ansvarade för<br />
sprängningen.<br />
– Jag känner arbetsledaren<br />
och har träffat honom flera<br />
gånger och vi har diskuterat<br />
igenom händelsen. Det var<br />
Peter Österåker i sjukhussängen<br />
tre dagar efter olyckan.<br />
helt en rad olika misstag som<br />
ledde fram till olyckan och<br />
det viktigaste av allt är att jag<br />
är så gott som helt återställd.<br />
Men han förnekar inte att<br />
säkerheten i samband med<br />
sprängningar och alla andra<br />
typer av farliga arbeten måste<br />
prioriteras.<br />
– För det första måste området<br />
kontrolleras väldigt noggrant.<br />
I det här fallet användes<br />
inte heller någon ljudsignal.<br />
Hade jag hört en varningssignal<br />
skulle jag snabbt skyndat<br />
därifrån och då hade det här<br />
aldrig inträffat. m<br />
Text: Christoffer Thomasfolk<br />
18 SkogSbruket 12/2011<br />
Foto: Anna-Lena Österåker<br />
Foto: Christoffer Thomasfolk
SkogSbruket 12/2011<br />
Träskidan lever än<br />
träskidans tid är inte förbi. Åtminstone om man får tro Hannu Laitala i Hankasalmi.<br />
– Fyra år har jag haft skidtillverkningen vid sidan om mitt ordinarie jobb, men nu<br />
har jag sagt upp mig och kommer helt att koncentrera mig på skidor.<br />
Hannu Laitala är<br />
ingen nykomling<br />
i branschen. Han<br />
var lärling hos Erkki<br />
Ylönen och när Ylönen<br />
dog 2006 blev Laitala erbjuden<br />
att köpa verkstaden med<br />
alla dess maskiner och huset<br />
Ylönen hade bott i.<br />
– Det var en stor investering,<br />
men jag ångrar det inte,<br />
säger Hannu Laitala. Ylönens<br />
träskidor har funnits i över<br />
femtio år och ska finnas i femtio<br />
år till.<br />
Skogsfackmän köper<br />
träskidor<br />
– Hittills har jag tillverkat skidor<br />
enbart på beställning. De<br />
smalaste skidorna är 50 mil-<br />
limeter breda och den breda<br />
skogsskidan är 80 millimeter.<br />
Kunderna är av de mest olika<br />
slag, men gemensam för dem<br />
alla är att de rör sig mycket i<br />
skogen. Det är jägare, de som<br />
vill skida bredvid skidspår i<br />
lös snö, skogsfackmän och<br />
de verkliga livsnjutarna som<br />
vill ha träskidor för att kunna<br />
känna tjärdoften.<br />
Skidorna gör Hannu av<br />
björk och gran. Fem dagar tar<br />
det att få ett skidpar färdiga.<br />
– Skogsskidorna ska vara<br />
av björk. De är långa och<br />
ska vara stadiga för att hålla<br />
en karl på hundra kilo. Virket<br />
som används i skidorna ska<br />
ha täta årsringar, vara kvistfritt<br />
och ha raka fibrer.<br />
träskidan behöver<br />
inte smörjas<br />
– Träskidor är underhållsfria<br />
och de behöver inte smörjas,<br />
säger Laitala. Det räcker med<br />
att de är bra tjärade. Träet får<br />
inte synas under skidan. När<br />
det är hård skare slits tjäran<br />
snabbt bort.<br />
– Den som vill ha bättre<br />
glid kan sätta lite paraffin eller<br />
stearin från ett ljus under<br />
skidorna på den främre och<br />
bakre glidzonen, inte på fästzonen<br />
mitt under skidan. Det<br />
går också att förbättra fästet<br />
med fästvalla. m<br />
Text: Gerd Mattsson-Turku<br />
Så här tjärar du skidorna<br />
Skidorna ska vara helt torra och rumsvarma när du börjar<br />
tjära dem. Du kan använda specialtjära för skidor som<br />
är färdigt förtunnad eller äkta tjära. Om du använder äkta<br />
tjära ska du hetta upp den och tillsätta terpentin så att den<br />
blir tunnare.<br />
Stryk på tjäran flera gånger och låt sedan torka. Efter det<br />
ska du värma bottnarna med en liten gaslåga så att tjäran<br />
börjar koka en aning. Då tränger den in i träet. Var försiktig<br />
med gaslågan så att träet inte blir brunbränt. För gaslågan<br />
av och längs hela skidan 2–3 gånger så att tjäran hinner<br />
koka upp. Gnid den kokande tjäran med en bomullstrasa, så<br />
tränger den bättre in i träet.<br />
Efter att du tjärat skidorna ska du i regel<br />
skida några kilometer innan ojämnheterna<br />
i bottnen nöts bort och skidan börjar<br />
glida. Tjäran är ingen skidvalla utan den<br />
ska skydda skidans botten så att träet inte<br />
suger i sig vatten. Tjäran slits snabbt bort<br />
på hård skare, så det lönar sig att använda<br />
paraffin, stearinljus eller skidvalla. m<br />
Källa: Suksitehdas Ylönen<br />
19
Kustens skogscentral inom den<br />
nya Finlands skogscentral<br />
kustens skogscentral är från och med den 1 januari 2012 en regionenhet inom<br />
Finlands skogscentral, som bildas då den nya lagen om Finlands skogscentral<br />
träder i kraft.<br />
Vid skogscentralen finns en enhet för offentliga tjänster och<br />
en affärsverksamhetsenhet för skötseln av den affärsverksamhet<br />
som är åtskild från de offentliga förvaltningsuppgifterna.<br />
Åtminstone en av skogscentralens regionenheter är också i<br />
framtiden avsedd för de huvudsakligen svensk- och tvåspråkiga<br />
områdena. Dess i språklagen avsedda arbetsspråk är i<br />
första hand svenska.<br />
offentliga tjänster<br />
Enheten för offentliga tjänster vid Finlands skogscentral består<br />
av en centralenhet och regionenheter. Regionenheterna<br />
har en regiondirektör som är underställd direktören och som<br />
ska leda, övervaka och utveckla regionenhetens verksamhet<br />
samt ansvara för att verksamheten leder till resultat. Centralenheten<br />
placeras i Lahtis.<br />
regionenheten kusten<br />
Regionenheten Kusten finns åtminstone till en början i Kustens<br />
skogscentrals utrymmen i Esbo. Kontoret i Esbo kommer<br />
info<br />
från<br />
Föreningen<br />
för<br />
Skogskultur<br />
Ordförandens hälsning<br />
Tidningen <strong>Skogsbruket</strong> ges ut med medel från Föreningen för Skogskultur.<br />
Föreningen jobbar för skogsbruket i Svenskfinland och tidningen<br />
du håller i din hand är en av våra viktigaste satsningar på<br />
informationsfronten.<br />
Från årsskiftet får du en fräschare tidning i din hand. <strong>Skogsbruket</strong> får<br />
också en ny annonsanskaffare. Innehållsmässigt kommer tidningen<br />
fortsättningsvis att samman ställas av personer på <strong>Skogsbruket</strong>s utvecklingscentral<br />
Tapio samt frilansare ute i bygderna.<br />
Föreningen för Skogskulturs styrelse önskar alla prenumeranter en<br />
Fridfull Jul och ett Gott Nytt År. m<br />
att flytta under början av år 2012 och den sannolika nya<br />
adressen är i Böle på Magistratsporten i Helsingfors. I samma<br />
hus kommer också att finnas kontoret för den utvecklingspersonal<br />
som vid årsskiftet övergår från <strong>Skogsbruket</strong>s utvecklingscentral<br />
Tapio till Finlands skogscentral.<br />
Affärsverksamheten<br />
Också en del av Finlands skogscentrals affärsverksamhetsenhet<br />
kommer att finnas på Magistratsporten. De här tre kontoren<br />
är ändå självständiga enheter inom Finlands skogscentral,<br />
trots att de finns på samma adress.<br />
Kustens skogscentrals övriga kontor består också inom<br />
Finlands skogscentral. Det geografiska området för Kustens<br />
regionenhets verksamhet sammanfaller med nuvarande Kustens<br />
skogscentrals område. Regiondirektör på Kusten från<br />
och med 1.1.2012 är Karen Wik-Portin. m<br />
Anders Portin<br />
Text: Maria Lindén<br />
Föreningen för Skogskultur r.f., sekreterare Nina Jungell, c/o Kustens<br />
skogscentral, Kvarngatan 15, 65100 VASA, nina.jungell@skogscentralen.fi,<br />
tfn 040-5321165<br />
20 SkogSbruket 12/2011
Vi läser allt mindre<br />
dagstidningar<br />
Framtiden för dagstidningspapper ser mörk ut. Användningen av dagstidningspapper<br />
växte kraftigt fram till 2006 för att sedan kraftigt vika nedåt.<br />
Nu ligger vi på 1990 års nivå igen.<br />
Det här är trenden i USA och Europa.<br />
Tillsvidare har den nordiska marknaden<br />
varit relativt opåverkad och i Asien växer<br />
konsumtionen.<br />
Internet och Ipad tar över<br />
I USA har användningen av dagstidningspapper<br />
minskat med två tredjedelar på bara tjugo år. År<br />
1987 använde amerikanerna 50 kilo tidningspapper<br />
per person, nu är siffran nere i 14 kilo per person.<br />
I Finland har nedgången inte varit lika drastisk.<br />
För tio år sedan använde vi finländare 54 kilo<br />
tidningspapper per person, idag är siffran 38 kilo.<br />
Minskningen är närmare trettio procent.<br />
Det är de elektroniska medierna i form av exempelvis<br />
internet och Ipad, som ligger bakom den<br />
dramatiska förändringen som nu sker. Hälften av<br />
alla personer under 30 år får sina dagsnyheter via<br />
elektroniska medier.<br />
Tidningshus och tryckerier har tagit alltför lätt på<br />
hotet från elektroniska medier och underlåtit att försöka<br />
förbättra papperstidningen som produkt.<br />
Veckotidningar håller ställningarna<br />
Användningen av tidskriftspapper, dvs. det papper<br />
som veckotidningar trycks på, har bättre behållit sin<br />
ställning. Men användningen ökar inte längre och i<br />
vissa länder har användningen sjunkit.<br />
Användningen av papper har tidigare varit direkt<br />
kopplat till levnadsstandarden. Rikare länder har<br />
använt mera papper än fattiga. Nu har situationen<br />
förändrats.<br />
Minskad efterfrågan på papper har stor betydelse<br />
för Finland, som exporterar merparten av det papper<br />
som produceras i landet. m<br />
Text: Gerd Mattsson-Turku<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
21
SkogSSkador<br />
Nya skadegörare<br />
ligger på lur<br />
Via ett övervakningsprogram upptäcktes<br />
lärkborren i ett tidigt skede. Inget hindrar<br />
den från att komma till Finland.<br />
Lärkborren (Ips cembrae)<br />
lever uteslutande<br />
i lärkträd. Nykomlingen<br />
fångades i en<br />
av de fällor som placerats ut<br />
i lärkbestånd. Fällorna hade<br />
laddats med doftämnen som<br />
skall locka just lärkborrar till<br />
sig.<br />
– Vi har fångat ett knappt<br />
20-tal individer av lärkborre<br />
i Skånetrakten, berättar Åke<br />
Lindelöw, fältentomolog på<br />
institutionen för ekologi vid<br />
SLU. Lärkborren är bara en<br />
av flera skogsinsekter som de<br />
senaste åren har etablerat sig<br />
i Sverige. På skogssidan har<br />
vi varit beredda. Inom ramen<br />
för SLU`s fortlöpande miljöanalys<br />
startades ett övervakningsprogram<br />
med avsikt att i<br />
ett tidigt skede upptäcka nya<br />
skogsskadegörare i Sverige.<br />
– Vi valde i pilotprojektet att<br />
studera bark- och vedlevande<br />
Foto: Claes Hellqvist<br />
Så här ser lärkborren ut.<br />
insekter på lärk för vi visste<br />
att lärkborren kommit till<br />
Danmark. Arten upptäcktes<br />
år 1995 i Danmark och har<br />
sedan dess spritt sig över en<br />
stor del av landet. Dessutom<br />
finns ett effektivt feromonbete<br />
att köpa.<br />
Flera faktorer<br />
inverkar<br />
Vad är orsaken till att arter<br />
som vanligen lever på sydligare<br />
breddgrader nu kommer<br />
till Sverige?<br />
– Det handlar om ett ändrat<br />
klimat i kombination med<br />
en ökad användning av lärk i<br />
skogsbruket. Tidvis importeras<br />
också en del lärkvirke, som<br />
kan vara angripet. I Sverige<br />
finns ännu inga dokumenterade<br />
angrepp, men däremot i<br />
Polen, Danmark och England.<br />
Lindelöw tillägger att de<br />
bekymmer som lärkborren<br />
för med sig står i proportion<br />
till hur mycket lärk det finns<br />
i landskapet. Hur mycket<br />
vindfällda träd, obarkat virke<br />
och tidvis försvagade lärkträd<br />
finns tillgängligt för skadegö-<br />
Här fångas lärkborrar.<br />
raren är alltså av största vikt.<br />
– Precis som med granbarkborren<br />
handlar det mycket<br />
om skogshygien. På så vis<br />
hanterar man lärkborren i<br />
Danmark.<br />
kan komma till oss<br />
Lindelöw konstaterar att klimatet<br />
inte hindrar arten från<br />
att etablera sig i Finland.<br />
– Skalbaggen finns inte<br />
ännu i de Baltiska länderna.<br />
Spridningen från Polen och<br />
norrut är beroende av bland<br />
annat lämpliga yngelplatser<br />
för lärkborren, exempelvis<br />
försvagade lärkträd. Ju fler<br />
arter som kommer in i landet<br />
desto större blir risken<br />
att också andra skadegörare<br />
dyker upp. Finns det några<br />
värstingar som ligger och lurar<br />
bakom gränserna?<br />
– Som exempel kan nämnas<br />
den smaragdgröna asksmalpraktbaggen<br />
(Agrilus planipennis)<br />
som nu är etablerad i<br />
Moskva-området och därifrån<br />
sprider sig ut åt alla håll. Arten<br />
har också förts in i Nordamerika<br />
där mer än 20 miljoner<br />
askar dödats av insekten. m<br />
Text: Marianne Palmgren<br />
22 SkogSbruket 12/2011<br />
Foto: Joel Hallqvist
SkogSSkador<br />
Marken kan renas<br />
med hjälp av aspen<br />
Nya forskningsrön ger vid handen att aspen<br />
fungerar som en utmärkt jordrenare.<br />
I<br />
Haapastensyrjä i Läyliäinen<br />
pågår ett långvarigt<br />
projekt där forskare<br />
undersöker hur olika<br />
aspkloner klarar av att växa<br />
i förorenad mark. Forskarna<br />
har i undersökningen planteratsnabbväxandeasphybrider,<br />
en korsning av en amerikansk<br />
sort och vår vanliga<br />
asp, i sandjord som förorenats<br />
med salt och dieselolja (0,7<br />
procent).<br />
Alternativ behövs<br />
– De första resultaten från våra<br />
fältförsök ser lovande ut, säger<br />
specialforskare Pertti Pulkkinen<br />
på Skogsforskningsinstitutet.<br />
Den täta aspplanteringen<br />
minskade dieseloljan i marken<br />
med närmare 40 procent.<br />
Även om man räknar med att<br />
en del av föroreningarna avdunstar<br />
via luften är siffrorna<br />
fortfarande positiva.<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
Ur hälsoskäl är det nödvändigt<br />
att marken är fri från föroreningar,<br />
men att rena jorden<br />
är dyrt och ligger dessutom<br />
på markägarens ansvar. Därför<br />
behövs enklare reningsmetoder,<br />
alltså alternativ till<br />
att schakta bort jordmassor,<br />
på sådana områden där slutanvändningen<br />
inte kräver att<br />
marken genast och fullständigt<br />
rengörs.<br />
– Trädens bakterier spjälkar<br />
upp olje- och polyaromatiska<br />
kolväteföreningar. Beroende<br />
på hurudan förorening det är<br />
frågan om behövs det hjälp av<br />
såväl träd som bakterier och<br />
svampmycel. Mikrobiologer<br />
och Skogsforskningsinstitutet<br />
har i samarbete studerat de<br />
här invecklade processerna<br />
under de senaste tio åren, förklarar<br />
Pulkkinen.<br />
energived som bonus<br />
Skyddszoner kring vattendrag<br />
och åar är potentiella områden<br />
där forskningen kunde<br />
konkretiseras.<br />
”En energivedsavverkning skulle<br />
enbart vara positivt. Det skulle<br />
stimulera asprötterna att växa<br />
ytterligare.”<br />
Foto: Raimo Jaatinen<br />
Fältförsöket utfördes såväl ute som inne i växthus.<br />
Aspen är perfekt som jordrenare.<br />
• Den har ett kraftigt rotsystem.<br />
• Rötterna växer snabbt och djupt ner i jorden.<br />
• Den sprider sig via rotskott.<br />
• Den kan växa på dålig mark och förbättrar markens pH.<br />
Källa: Skogsforskningsinstitutet<br />
– Om skogsägaren vill anlägga<br />
aspar som en skyddszon<br />
mot vattendrag borde han eller<br />
hon räkna med närmare<br />
5 000 plantor per hektar. Ju<br />
tätare aspplantering desto<br />
effektivare blir jordförbättringen.<br />
Skogsägaren behöver<br />
i så fall inte fokusera på ett<br />
bestånd av bra stamkvalitet.<br />
Det som gäller är att träden<br />
snabbt utvecklar ett ordentligt<br />
rotsystem. Inget hindrar<br />
att man tar tillvara biomassan<br />
som aspen producerar.<br />
– En energivedsavverkning<br />
skulle enbart vara positivt.<br />
Det skulle stimulera asprötterna<br />
att växa ytterligare, avslutar<br />
Pulkkinen. m<br />
Text: Marianne Palmgren<br />
23
Christoph Rohr och Johan Olsen njuter av skogsarbetet i höstsolen.<br />
Christoph Rohr – skogs-<br />
företagare med häst<br />
Företaget raseborgs häst och trä arbetar med ångande ryggar en vacker novemberdag<br />
på Hangö udd. Christoph rohr har fått hjälp av skogsbruksingenjören Johan<br />
olsen som i vanliga fall arbetar för ett företag inom snickeri och trävarubranschen.<br />
Det här är Johans första dag som hjälpkarl för ekipaget med häst och vagn i skogen.<br />
Christoph Rohr har<br />
däremot arbetat<br />
tillsammans med<br />
sin Kalle redan<br />
i nio år nu. Som nybliven<br />
skogsbruksingenjör arbetade<br />
han först som anställd men<br />
vintern 2009 tog han steget<br />
ut och började arbeta heltid<br />
med sin häst. Rohr kommer<br />
ursprungligen från Schweiz,<br />
där han har avlagt en tvåårig<br />
skogshuggarutbildning. Efter<br />
det utbildade han sig vidare<br />
till skogsbruksingenjör i Finland.<br />
Inspirationen till att börja<br />
köra häst i skogen fick han<br />
i sina hemtrakter där han fick<br />
följa med hur en tysk skogshuggare<br />
körde ut silvergran<br />
i långstock. Två hästar var<br />
spända framför stocken som<br />
var 25 meter lång och över<br />
50 centimeter i diameter. Den<br />
mäktiga synen imponerade<br />
och nu följer Rohr i samma<br />
fotspår.<br />
Snabb utkörning i<br />
optimal terräng<br />
Med häst driver man upp<br />
till 25 kubikmeter virke per<br />
dag i bra terräng. Terrängen<br />
i Hangö är optimal för drivning<br />
med häst. Här har skogsägaren<br />
önskat sig ett parklikt<br />
slutresultat och uttaget består<br />
av gran- och tallstock samt<br />
massaved och lite flis. Det<br />
här objektet är inte tänkt som<br />
ekonomiskog. Stämplingen<br />
skötte vi i samråd med skogsägaren.<br />
Idén var att uppnå<br />
ett parkliknande slutresultat,<br />
öppna upp utsikten mot havet<br />
och ta bort granar. Uttaget består<br />
mest av ved men också en<br />
del gagnvirke, säger Rohr.<br />
kalle kör både stock<br />
och brudpar<br />
Drivning med häst lämpar<br />
sig bra för första och andra<br />
gallringar och tomthyggen.<br />
De vanligaste uppdragen för<br />
Christoph och Kalle är just<br />
tomthyggen och mindre avverkningsytor.<br />
Det här uppdraget<br />
är mellan 2 och 3 hektar.<br />
Oftast är det tomthyggen<br />
som gäller, men jag åtar mig<br />
också andra mindre uppdrag.<br />
Priset för att dra ut ett ensamt<br />
träd på en gårdsplan är omkring<br />
200 euro. I det priset<br />
24 SkogSbruket 12/2011
ingår resorna. Att klättra ned<br />
ett träd kostar mellan 100 och<br />
150 euro. Fällningen ska ändå<br />
gärna ske skilt från utkörningen<br />
eftersom man inte kan ha<br />
Kalle att vänta hela dagen i<br />
trailern, berättar Rohr. Rohr är<br />
skogshuggare men har också<br />
utbildning i specialträdsfällning.<br />
Hans företag sköter också<br />
andra körningar med häst.<br />
Till exempel bröllopskörningar<br />
hör till repertoaren. Det är<br />
uppenbart att både Christoph<br />
och Kalle trivs bra just i skogen.<br />
– Kalle hittar alltid något<br />
att äta här, förklarar Christoph.<br />
generationsväxlig<br />
på hästsidan<br />
Kalle som väger 550 kilogram<br />
har en mankhöjd på 160 centimeter.<br />
Han är nu 19 år gammal<br />
och har egentligen redan<br />
nått pensionsåldern men han<br />
ska få jobba tills han är 20 år<br />
om han bara hålls frisk, säger<br />
Rohr. Hemma finns stoet Amy<br />
som ska ta över efter Kalle.<br />
Hon är egentligen redan också<br />
inkörd för arbete i skogen.<br />
Efterträdaren är en präktig<br />
chire-dam på 1 000 kilogram<br />
som har en mankhöjd på 184<br />
centimeter. Chirehästen är<br />
världens största hästras med<br />
en mankhöjd som alltid överstiger<br />
170 centimeter.<br />
Hovarna skonar<br />
marken<br />
I skogen väljer man hästen<br />
som utkörningsalternativ då<br />
det inte får synas några spår<br />
efteråt. Det är också motiveringen<br />
till att tomtägaren i<br />
Hangö har valt Christoph och<br />
Kalle att köra ut efter avverkningen.<br />
Fördelen med utkörningen<br />
med häst är att det inte<br />
finns några drivande hjul på<br />
ekipaget. Hästskon avger ett<br />
marktryck som visserligen är<br />
större än skogsmaskinernas<br />
men det är de drivande hjulen<br />
på maskinerna som ofta leder<br />
till spårbildning i ömtålig terräng.<br />
På känslig mark kan det ta<br />
många år innan traktorspår<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
Efter ett arbetspass på cirka<br />
två timmar tar både karlar och<br />
häst en välförtjänt mellanmålspaus.<br />
växer igen. – Vi känner varandra<br />
väldigt bra redan, Kalle<br />
och jag. Han är en lugn häst<br />
och som alla hästar så vill han<br />
alltid gina. Därför styr jag honom<br />
med min röst och med<br />
tömmarna ger jag riktningen.<br />
Genom att styra in Kalle på<br />
olika rutter varje gång minskar<br />
stigbildningen vid utkörningen,<br />
förklarar Rohr.<br />
Drivning med häst<br />
är inget för sumpmarker<br />
Med häst kommer vi fram<br />
nästan var som helst där en<br />
skotare kan köra. Om det är<br />
blött så går det däremot inte<br />
heller att köra med häst. Det<br />
här är en sak som inte alla<br />
uppdragsgivare förstår. Kalle<br />
vägrar helt enkelt att gå om<br />
det är för blött. En gång kan<br />
man tvinga honom men han<br />
är så pass klok att två gånger<br />
går han inte utan tvång in i ett<br />
blött ställe, säger Rohr.<br />
Johan Olsen utförde avverkningen<br />
före Christoph och<br />
Kalle anlände till arbetsplatsen.<br />
Kalle är nog van vid att<br />
arbeta också med både traktorer<br />
och motorsågar, men i<br />
det här fallet blev det ändå så<br />
att avverkningen sköttes först<br />
och utkörningen sker i en tyst<br />
och lugn miljö.<br />
Första gången<br />
kanske inte blev<br />
den sista<br />
Efter en veckas idylliskt arbete<br />
med häst och manskap<br />
på tomten i Hangö ska virket<br />
vara utkört till körstråket och<br />
Arbetet är tungt för både karlar<br />
och häst men det är nog<br />
karlarna som tröttnar först,<br />
skrattar företagaren Christoph<br />
Rohr när han lyfter stockar tillsammans<br />
med Johan Olsen.<br />
kvistarna ihopsamlade. Tanken<br />
är att det inte nästa sommar<br />
ska finnas något spår kvar<br />
av avverkningen. Efter det här<br />
objektet blir det en liten paus<br />
och därefter bär det av till<br />
nya uppdrag i huvudstadsregionen.<br />
Olsen som var med<br />
första gången återgår till sina<br />
normala sysslor, men tycker<br />
att det varit så pass intressant<br />
att driva med häst att han kan<br />
tänka sig att ställa upp också<br />
en annan gång om tillfälle<br />
ges, det är upp till min arbetsgivare<br />
säger han diplomatiskt.<br />
m<br />
Text och foto: Maria Lindén<br />
25
ÖverSikt Över virkeSmarknaden<br />
Har du lidit av virkeskartellen:<br />
Agera så här<br />
Diskussionen kring priskartellen på virkesmarknaden går het. Den allmänna uppfattningen<br />
är att nästan varje skogsägare som sålt virke 1997–2004 kan få ersättning<br />
genom att lägga till en viss procent på värdet av virkesförsäljningar. Så enkelt är<br />
det tyvärr inte.<br />
Enligt marknadsdomstolen<br />
hade skogsbolagen<br />
i samband med att de<br />
jämfört kostnadsuppgifter<br />
överlämnat detaljerade och<br />
konfidentiella uppgifter om<br />
bolagens kostnadsstruktur<br />
till varandra. Skogsbolagens<br />
skogschefer hade träffat varandra<br />
regelbundet för att<br />
diskutera tillgången på virke<br />
och frågor som påverkade<br />
priset.<br />
På mötena hade man med<br />
hjälp av statistik studerat hur<br />
inköpspriset på virke utvecklades<br />
i de olika skogscentralernas<br />
områden och för olika<br />
virkessortiment. Bolagets pris<br />
hade jämförts med medelpriset<br />
eller de andra bolagens<br />
priser. Under diskussionerna<br />
hade inga uttryckliga beslut<br />
fattats, men genom dem försökte<br />
man påverka den framtida<br />
prissättningen.<br />
Enligt lagen om konkurrensbegränsningar<br />
har skogsägaren<br />
möjlighet att ansöka<br />
om skadestånd i tingsrätten<br />
från det bolag som vållat<br />
skada. Rätten till skadestånd<br />
uppkommer dock inte automatiskt<br />
utan i rätten ska man<br />
i regel kunna bevisa att en<br />
skada uppstått. Bevisskyldigheten<br />
vilar på den skadelidande.<br />
Skogsvårdsföreningar och<br />
skogsägarförbund ger dig råd<br />
i kartellfrågor. De har verktyg<br />
för skadeersättningsanalys.<br />
Om du funderar på att<br />
söka ersättning på grund av<br />
priskartellen, ska du agera så<br />
här:<br />
1. Leta efter alla virkeshandelsdokument<br />
från 1997-2004.<br />
Dessa är virkeshandelskontrakt,<br />
mätbevis samt UPM:s,<br />
Stora Ensos och Metsäliittos<br />
årsanmälan. Förhoppningsvis<br />
har du konkurrensutsatt<br />
alla virkesaffärer mellan<br />
alla potentiella virkesinköpare<br />
på ditt område. För<br />
varenda affär bör dessutom<br />
försäljningssättet vara klart<br />
(leverans eller rotköp) och<br />
avverkningssättet (första<br />
gallring, gallring eller förnyelse).<br />
2. Gör en beräkning med<br />
hjälp av skogsvårdsföreningens<br />
tjänsteman över den<br />
möjliga nivån på ersättning.<br />
I beräkningen jämförs<br />
det pris du fått per affär<br />
med prisutvecklingen på<br />
skogsprodukter. Analysera<br />
resultatet av beräkningen<br />
noggrant tillsammans med<br />
en expert.<br />
3. Ta reda på från ditt försäkringsbolag<br />
om du har en<br />
försäkring som omfattar en<br />
rättsskyddsförsäkring.<br />
4. Fatta beslut om det lönar<br />
sig att gå vidare och kräva<br />
ersättning via rättegång.<br />
Var medveten om att det<br />
finns en kostnadsrisk med<br />
en rättsprocess. Sannolikt<br />
är att rättegångsprocessen<br />
blir både lång och dyr. Därtill<br />
kommer rätten noggrant<br />
att behandla om tidsfristen<br />
för att söka ersättning gått<br />
ut eller inte. För att väcka<br />
åtal om skadestånd i tingsrätten<br />
krävs bevis på hur<br />
stor skada man lidit.<br />
5. Ifall du beslutar att väcka<br />
åtal om skadestånd bör du<br />
anlita en kunnig advokat.<br />
6. Ifall din bevisföring inte är<br />
tillräcklig kan processen bli<br />
dyr. Å andra sidan får du<br />
heller ingen ersättning om<br />
du inte söker.<br />
7. I dina följande virkesföljsäljningar<br />
kom ihåg att konkurrensutsätta<br />
alla stämplingar<br />
mellan alla potentiella virkesinköpare.<br />
Detta garanterar<br />
bästa möjliga pris.<br />
Detta är min sista marknadsöversikt<br />
för i år. Jag önskar alla<br />
läsare God Jul och Gott Nytt<br />
År 2012. m<br />
Text: Erno Järvinen,<br />
forskningschef för<br />
MTK:s skogslinje.<br />
26 SkogSbruket 12/2011
virkeSpriSer<br />
Rotpriser vecka 48<br />
p stigande<br />
q sjunkande<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
Slutavverkning<br />
Hela landet<br />
Första<br />
gallring<br />
Senare<br />
gallring<br />
Tallstock 55,88 q 44,24 q 48,63 q<br />
Granstock 56,55 q 44,39 q 49,31 q<br />
Björkstock 43,51 p 32,42 q 37,59 q<br />
Tallmv*) 17,51 q 13,73 p 14,96 q<br />
Granmv 19,95 q 14,62 p 16,31 p<br />
Björkmv 17,38 q 13,37 p 14,00 q<br />
Tallsmåstock 26,46 p 20,96 q 22,87 p<br />
Gransmåstock 27,40 q … 23,11 p<br />
*) mv=massaved<br />
p stigande<br />
q sjunkande<br />
Slutavverkning<br />
Södra Finland<br />
Första<br />
gallring<br />
Senare<br />
gallring<br />
Tallstock 56,50 q 44,94 p 50,62 q<br />
Granstock 57,27 q 45,27 q 51,06 q<br />
Björkstock 41,85 q … 37,32 q<br />
Tallmv 17,06 q 14,77 p 14,85 q<br />
Granmv 19,89 q 15,45 p 16,58 q<br />
Björkmv 16,65 q 13,70 p 14,14 q<br />
Tallsmåstock 23,41 q … …<br />
Gransmåstock 27,52 q – …<br />
p stigande<br />
q sjunkande<br />
Slutavverkning<br />
Södra Österbotten<br />
Första<br />
gallring<br />
Senare<br />
gallring<br />
Tallstock 55,88 q 46,11 q 46,42 q<br />
Granstock 55,89 q … …<br />
Björkstock 38,03 p … …<br />
Tallmv 17,79 q 14,54 p 15,44 q<br />
Granmv 19,76 p … 15,48 p<br />
Björkmv 18,00 q 14,77 p 14,57 q<br />
Tallsmåstock 25,56 p 22,14 q 22,07 q<br />
Gransmåstock 26,81 – –<br />
Leveranspriser vecka 48<br />
p stigande<br />
q sjunkande<br />
Hela<br />
landet<br />
Södra<br />
Finland<br />
Södra<br />
Österbotten<br />
Tallstock 57,76 q 60,57 q 53,94 q<br />
Granstock 58,02 q 60,85 q 53,64 q<br />
Björkstock 46,34 p 43,88 p …<br />
Tallmv*) 30,14 q 30,48 q 30,70 q<br />
Granmv 31,34 q 32,55 q 31,12 q<br />
Björkmv 30,30 q 30,45 q 30,56 q<br />
Tallsmåstock 35,95 q … 34,95 q<br />
Gransmåstock 37,32 q … …<br />
*) mv=massaved<br />
I prisstatistiken anges de åtta vanligaste virkessortimenten.<br />
Med småstock avses stockar med<br />
toppdiametern 12–13 centimeter.<br />
Uppgifterna baserar sig på de priser som inskrivs<br />
i virkeshandelskontrakt mellan virkesköpare<br />
och enskilda skogsägare. T.ex. prisjusteringar<br />
som överenskommits med avtalskunder ingår<br />
inte och inte heller tidighetstillägg i leveransaffärer.<br />
Priserna är utan moms.<br />
Prisuppgifterna baserar på den information<br />
som Skogsindustrin rf. varje vecka tillställer<br />
Skogsforskningsinstitutet om inköpta virkesmängder<br />
från privatägda skogar samt virkespriser.<br />
Med privatägda skogar avses skogar som ägs<br />
av privatpersoner, samägda och samfällda skogar<br />
samt skogar som ägs av städer och kommuner.<br />
I statistiken ingår inte mängder och priser som<br />
berör skogsbolagens egna skogar och inte heller<br />
Forststyrelsens skogar.<br />
I statistiken ingår inköpta virkesmängder och<br />
priser från ca 84 procent av alla virkesaffärer i<br />
privatägda skogar. Utanför materialet är små och<br />
medelstora sågar.<br />
De virkespriser som anges per område och för<br />
hela landet är ett vägt medeltal av priserna på det<br />
virke som köpts de senaste fyra veckorna. Om<br />
virkesmängden för något sortiment vid rotköp är under 1 000 m³ och vid leveransköp under<br />
500 m³ anges inget pris (…). Om mängden är 0 m³, anges (–) som pris.<br />
På <strong>Skogsbruket</strong>s webbsajt under rubriken <strong>Skogsbruket</strong> för prenumeranter uppdaterar vi virkespriserna<br />
varje vecka. Du behöver loginuppgifter för att kunna öppna sidan och dem hittar<br />
du på din faktura. m<br />
Priser på barrsulfatmassa och blekt lövmassa<br />
i Europa de senaste 52 veckorna<br />
Inköpt virke per vecka de senaste 52 veckorna<br />
27
Jeppobo köpte fanerfabrik<br />
Äntligen har jag full kontroll över hela produktionskedjan och kan fatta alla beslut<br />
själv och producera det som kunderna vill ha. Det säger brage Finskas (66) som i<br />
mitten av oktober köpte fanerfabriken i Sastamala, som ligger mellan björneborg<br />
och tammerfors.<br />
Finskas är ingen nybörjare<br />
i fanerbranschen.<br />
I 25 år har han handlat<br />
med faner producerat<br />
i Finland och även i Baltikum,<br />
Ryssland och Kina, som han<br />
vidareförädlat och exporterat.<br />
Svårt att sluta<br />
– Jag har försökt köpa en fanerfabrik<br />
tidigare, men inte<br />
lyckats, säger Brage Finskas.<br />
Nu var läget gynnsamt och<br />
vi kunde köpa f.d. Vamma-<br />
God Jul<br />
och<br />
Gott Nytt<br />
År<br />
önskar<br />
Svenska<br />
Småbruk<br />
och egna<br />
hem Ab<br />
lan Vaneri av konkursboet.<br />
Jag borde<br />
egentligen vara<br />
pensionär och sköta<br />
barnbarnen, men jag<br />
har svårt att lämna<br />
branschen och orsaken<br />
till köpet är<br />
att barnen är intresserade<br />
av branschen<br />
och att fortsätta med<br />
det som jag har byggt<br />
upp.<br />
Fineva Ply, som<br />
fanerfabriken heter<br />
idag, ägs förutom<br />
av Brage Finkas<br />
och hans familj av<br />
Christer Tidström<br />
och hans familj. Tidströms<br />
är även delägare<br />
i KWH koncernen, där<br />
bland andra slipmaterialtillverkaren<br />
KWH Mirka och rörtillverkaren<br />
KWH Pipe ingår.<br />
Snabba ryck<br />
Allt har gått snabbt, vilket är<br />
typiskt för Brage Finskas. Den<br />
19 oktober blev han ägare<br />
till fanerfabriken, den 7 november<br />
limmades den första<br />
kryssfanerskivan och nästa<br />
dag fick skivorna sin ytbeläggning.<br />
Fanerskivorna limmas<br />
ihop av 1,4 millimeter<br />
tunt faner till s.k. kyssfaner.<br />
– Det finns mycket färdigt<br />
svarvat tunt faner i lager, så<br />
därför kom vi snabbt igång,<br />
säger Finskas. Vi har också<br />
1 000 kubikmeter björkstockar<br />
i bassängen, som vi kan ta<br />
upp och svarva när som helst.<br />
Virkesanskaffningen<br />
är en utmaning<br />
– Virkesanskaffningen är i<br />
dagsläget den största utma-<br />
Brage Finskas vid det först paketet kryssfaner, white filmplywood,<br />
som hans fanerfabrik i Sastamala producerat.<br />
”Virkesanskaffningen<br />
är i dagsläget den största<br />
utmaningen för oss.”<br />
ningen för oss. Den förra tillverkaren<br />
har dåligt rykte som<br />
en följd av obetalda virkeslikvider.<br />
Jag utgår från att vi<br />
får ett fungerande samarbete<br />
med de tre stora virkesköparna<br />
och med skogsvårdsföreningarna,<br />
för det finns<br />
björkstock. Några billass med<br />
björkstock har redan kommit<br />
in genom fabriksporten.<br />
Modern fabrik<br />
Finskas är verkligt nöjd med<br />
köpet och maskinparken, som<br />
representerar det nyaste inom<br />
branschen. Svarven är bara<br />
ett år gammal och bredden är<br />
justerbar från 120 centimeter<br />
till 150 centimeter. Ytbeläggningen<br />
är Finevas starka sida.<br />
I Jeppo sågas och bearbetas<br />
kryssfaneren. En stor del av<br />
kryssfaneren kommer att gå<br />
på export, bl.a. till inklädnad<br />
av betongformar och som<br />
golv- och väggmaterial i släpvagnar.<br />
m<br />
Text: Gerd Mattsson-Turku<br />
28 SkogSbruket 12/2011
Min skog är min katedral<br />
Skogsägaren och företagaren<br />
Tõnis Kask<br />
från Hargla i landskapet<br />
Valgamaa i södra<br />
Estland är skogsbruksingenjör<br />
och var tidigare anställd av<br />
den estniska motsvarigheten<br />
till vår Forststyrelse, Riigimetsa<br />
Majandamise Keskus<br />
(RMK). Där ansvarade han<br />
för skötseln av 19 000 hektar<br />
statlig skogsmark just i Valgamaa.<br />
Genom organisationsförändringar<br />
blev han avsatt<br />
i slutet av 1990-talet och livnär<br />
sig nu som konsult på att<br />
utveckla olika dataprogram<br />
till stöd för både företag och<br />
skogsbrukare.<br />
En strävan att utöka det<br />
egna skogsinnehavet har drivit<br />
honom till skogsaffärer. I<br />
samband med att han slutade<br />
arbeta inom den statliga forstförvaltningen<br />
fick han tillfälle<br />
att köpa det hus han själv låtit<br />
bygga för forstförvaltaren.<br />
Senare har han köpt upp omkringliggande<br />
skog dels privat<br />
men också för det företag han<br />
äger tillsammans med sin son.<br />
Skogsbruk på<br />
mindre fastigheter<br />
en hobby<br />
Medelskogsarealen för privata<br />
skogsbruk i Estland ligger<br />
på drygt 10 hektar. Minst<br />
femtio hektar borde man ha<br />
för att kunna göra virkeshandel<br />
säger Tõnis. Just nu går<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
det inte att sälja gagnvirke<br />
från en så här liten privatskog<br />
i Estland, säger han. Själv<br />
hugger han mest brännved.<br />
Hyggen blir det i alla fall årligen<br />
eftersom det också ingår<br />
i hans företagsverksamhet att<br />
lära ut skogsbrukarkunskaper.<br />
Han har nyligen ordnat<br />
en kurs på gården. Tõnis har<br />
ännu aldrig haft möjligheten<br />
att sälja stock från egen skog.<br />
Björkmassaved har han dock<br />
sålt 40–45 kubik. Han hugger<br />
för hand och kör ut med<br />
en fyrhjuling. Den här vintern<br />
ska han gallra en halvhektars<br />
björkskog och planerar att efter<br />
det eventuellt plantera ut<br />
fasaner där.<br />
Skogen ofta<br />
bolagsägd<br />
Tõnis Kask berättar att han<br />
började sin bana som markägare<br />
och skogsägare år 1994.<br />
Då köpte han skogsvaktarbo-<br />
Faktaruta:<br />
Estlands folkmängd 1,38 miljoner<br />
Hälften av Estlands areal består av skogsmark, ca 2,2 miljoner hektar<br />
Av skogsarealen består 42 % eller 1,4 miljoner hektar av privata skogar<br />
Det finns drygt 70 000 skogsägare (5 % av esterna är skogsägare)<br />
Könsfördelningen bland skogsägarna: kvinnliga 39 %, manliga 61 %<br />
Trädslagsfördelningen i Estlands privata skogar:<br />
Björk 32 %<br />
Tall 28 %<br />
Gran 16 %<br />
Al (gråal och klibbal)15 %<br />
Asp 6 %<br />
Andra trädslag 3 %<br />
Källa: Keskkonnateabe Keskus, Estonian forestry 2011.<br />
stället. Ursprungligen är det<br />
en gammal bondgård från<br />
1920–30-talet. Lägenheten<br />
på 3,5 hektar hade en halv<br />
hektar skog. Idag äger han<br />
tillsammans med sin son ett<br />
bolag med 11 hektar skog på<br />
omkringliggande marker. Där<br />
driver han en liten fårfarm<br />
av skogsmarken i Estland är i<br />
privat ägo och hur stor andel<br />
som är företagsägd idag.<br />
en gård med många<br />
tecken på skogskultur<br />
Tõnis gård i södra Estland bär<br />
också tecken på skogskultur. Vi<br />
träffas i staden Viljandi i mellersta<br />
Estland dit han kommit<br />
som åhörare till en internationell<br />
konferens om skogskultur.<br />
Konferensen har nästan tvåhundra<br />
åhörare, skogskultur<br />
är en stor sak i Estland just nu.<br />
Många skogsägare är intresserade<br />
av den egna gårdens historia.<br />
Tõnis räknar upp olika<br />
tecken från forna ägare på sin<br />
egen gårdsplan. En lindallé<br />
leder upp till gårdsplanen. Ett<br />
”Man borde ha minst 50 hektar för<br />
att kunna göra virkeshandel.”<br />
och är mångsysslare för bokföringsprogram<br />
för företagare.<br />
Skogen är för liten för att ge<br />
ekonomisk lönsamhet, men<br />
lämpar sig bra som övningsområde<br />
för de fortbildningskurser<br />
han ordnar för skogsfackmän.<br />
Privatskogsbruket<br />
utvecklas hela tiden<br />
Problemet i det privata skogsbruket<br />
i Estland har varit att<br />
kostnaderna för skogsbruk<br />
inte varit avdragbara. Nu har<br />
det skett en ändring och från<br />
början av år 2011 är kostnaderna<br />
avdragbara också för<br />
privatpersoner. För företag<br />
har det varit möjligt också tidigare<br />
att dra av kostnaderna<br />
för skogsbruket. Det här är<br />
en av orsakerna till att också<br />
Tõnis köpt tilläggsskogsmark<br />
i sitt företags namn och inte<br />
privat. Det finns ingen statistik<br />
att tillgå över hur stor del<br />
familjeträd i form av en ek har<br />
planterats på gården för ungefär<br />
80 år sedan. Vilken händelse<br />
man har hedrat med detta<br />
på 1930-talet vet han inte, det<br />
är en gammal tradition i Estland<br />
att man planterar ett träd<br />
vid en viktig händelse. Kanske<br />
man firat bröllop på gården<br />
då, funderar Tõnis. Det andra<br />
gårdsträdet är en stor björk i<br />
samma ålder.<br />
Sin katedral kallar Tõnis<br />
gårdens tallskog som är mellan<br />
120 och 140 årig, här kan<br />
man vandra när man ska lösa<br />
problem, filosoferar han. Den<br />
är klar och ljus och helt uppenbart<br />
hans favoritskog. Det<br />
sägs att björkskogar hjälper<br />
mot depression och hämtar<br />
optimism, fortsätter han och<br />
att en promenad i en granskog<br />
tar ner dig på marken om du<br />
har tendenser att drömma dig<br />
bort eller har för vidlyftiga<br />
planer. m<br />
Text och foto: Maria Lindén<br />
29
kÖp & SäLj<br />
På denhär annonsplatsen får privatpersoner, enmans- och familjeföretag<br />
annonsera ut sina tjänster gratis. Som villkor för<br />
annonsering gäller att tjänsterna ska anknyta till skog.<br />
Utbud på tjänster i Österbotten:<br />
• Utkörning och transport av virke, ved mm. utförs med traktor i området<br />
Jakobstad-Vörå-Maxmo, Andreas, tfn 040 860 4749<br />
• Sprängningsarbeten utförs i Pedersöre med omnejd, tfn 050 534<br />
8565.<br />
• Käld skogsservice utför manuell röjning, plantering och gallring i<br />
Karleby och Pedersörenejden, även inhoppare i skogsmaskin, tfn<br />
041 435 8089.<br />
• Skogsavverkning utförs med gallringsskördare, även huggning av<br />
tomter, virkestransport med traktor, röjning mm. utförs i Vasa med omnejd,<br />
tfn 050 322 0567.<br />
• Maskinell gallring och förnyelseavverkning i Malax–Korsnäs, Kenneth<br />
Forsman, tfn 050 351 3197.<br />
• Gallring och utkörning av virke utförs med Norcar 600, 490 i Nykarleby<br />
med omnejd, P. Blomqvist, tfn 050 349 2888.<br />
• Skogsvårdsarbeten och avverkning, planering, värdering av skog och<br />
rådgivning i Nykarlebytrakten, Smedskog, tfn 050 466 4970.<br />
• Slyröjning av skogsbilvägar utförs i Närpes-Malax-Korsnäs området,<br />
tfn 050 344 3181, Tobias Dahlblom.<br />
• Slyröjning av skogsbilvägar utförs i Närpes–Korsnäs området, tfn 040<br />
750 7929.<br />
• ITA Nygård Ab utför röjningar, skogsvårdsarbeten och specialavverkningar<br />
i Terjärv med omnejd, tfn 050 366 0860.<br />
• Trädfällning på tomter samt borttransport av ris i Vasatrakten, Österbottens<br />
farmartjänst, tfn 0500 567 171<br />
• Maskinell gallring, uttag av energived, virkesutkörning med smidig<br />
Logset 500 i Pedersöre med omnejd, S. Backman, tfn 050 592 3043.<br />
• Avverkningstjänster, maskinell gallring, med gallringsskördare utförs<br />
i Vörå med omnejd, B. Svens, tfn 050 350 7249.<br />
• Maskinell gallring med Norcar 600 i Österbotten, S. Ahlback, tfn<br />
050 518 1054<br />
• Vägsladdning, slyröjning och övrigt underhåll av skogsvägar utförs<br />
mellan Vasa och Oravais, tfn 0500 138 414.<br />
• Närtransport av virke, gallringsavverkning, röjning mm. inom Norrskogs<br />
område, I. och A. Nynäs, Finnäs gård, Eugmo, tfn 050 598 3149<br />
eller 050 562 2449.<br />
• Maskinell gallring och slutavverkning i Korsholm-Malax, H. Skog,<br />
tfn 0500 160 669.<br />
• Björnströms Avverkning och Röj utför skogsvårdsarbeten i Vasanejden,<br />
tfn 050 505 7088.<br />
• Skogsavverkningar utförs med gallringsskördare i norra Österbotten,<br />
J. Slotte, tfn 0400 139 508.<br />
• Skogsdikning, skogsvägar och markarbeten utförs inom Vasaområdet,<br />
tfn 0400 86 73 73.<br />
Utbud på tjänster vid Sydkusten:<br />
• Trädfällning samt virkeskörning med häst i södra Finland, MW<br />
Skogstjänst, Mats Wikström, tfn 0400 887240.<br />
• Skogsvårdsarbeten och trädfällning i Östnyland, Skogsservice Åberg,<br />
tfn 040 5057 723.<br />
• Snöröjning, vägsladdning, röjning av vägslänter, virkestransport med<br />
traktor utförs i östra Nyland, tfn 0400 717 836.<br />
Utrymmet per annons får omfatta högst 112 tecken, dvs. bokstäver<br />
inkl. mellanslag mellan ord. Skriv in annonstexten i rutfältet<br />
nedan och skicka det till redaktionen på adressen: <strong>Skogsbruket</strong>s<br />
köp & sälj, Orrspelsgränden 4, 00700 Helsingfors.<br />
Det är viktigt att det ur texten framgår vilket område annonsören<br />
betjänar.<br />
Månadens Tok<br />
– Picea abies är ju vår vanliga gran!<br />
– Jag vet, men den säljer bättre på latin!<br />
Aktia Skogsförsäkring<br />
Med skogsförsäkringen kan du försäkra de<br />
flesta normala risker som kan förekomma<br />
på din skogsmark. Försäkringen omfattar<br />
både trädbeståndet och plantbeståndet.<br />
Läs mer om vår skogsförsäkring på www.aktia.fi.<br />
Försäkring beviljas av Aktia Skadeförsäkring Ab<br />
“Skog är en dyrbar<br />
egendom som<br />
många glömmer<br />
bort att försäkra.”<br />
Ser en människa i varje kund.<br />
30 SkogSbruket 12/2011
BränSLepriSer<br />
Skogsflisen har blivit billigare<br />
Bränslets pris i värmeproduktion<br />
(inkl. bränsleskatt och försörjningberedskapsavgift<br />
dvs. kolumn B)<br />
Bränslepriser, B D E<br />
oktober 2011 Skatter och Bränslets pris 3 mån. glidande 12 mån. glidande<br />
avgifter medelvärde medelvärde<br />
euro/MWh euro/GJ euro/MWh euro/MWh euro/MWh<br />
Frästorv 6)<br />
A C<br />
Konsumentpris<br />
- transport ca 50 km 11,9 euro/MWh 1,9 3,3 11,9 11,8 11,2<br />
- transport ca 100 km 13,1 euro/MWh 1,9 3,6 13,1 12,7 12,3<br />
Stycketorv<br />
4,6 16,7 16,0 15,0<br />
- transport ca 100 km 17,6 euro/MWh 1,9 4,9 17,6 16,8 15,8<br />
Skogsflis 7)<br />
Träpelletar 8)<br />
SkogSbruket 12/2011<br />
17,4 euro/MWh 0,0 4,8 17,4 17,4 18,2<br />
36,0 euro/MWh 0,0 10,0 36,0 35,9 35,8<br />
Nominalla priser exkl. mervärdesskatt för bränslen i värmeproduktion<br />
€/MWh<br />
100<br />
95 Nominella priser exkl. mervärdesskatt<br />
90<br />
85 för bänslen i värmeproduktion<br />
80<br />
75<br />
70<br />
65<br />
60<br />
55<br />
50<br />
45<br />
40<br />
35<br />
30<br />
25<br />
20<br />
15<br />
10<br />
5<br />
0<br />
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011<br />
Forststyrelsen säljer<br />
sina små skogsskiften<br />
Forststyrelsen kommer att sälja tusentals<br />
små skogsskiften, skiften som är under fem<br />
hektar. De första, omkring 1 500 objekt,<br />
kom till försäljning i mitten av oktober.<br />
Skogsskiftena som nu säljs är svåra att utnyttja för Forststyrelsen,<br />
antingen för att de är små till arealen eller ligger<br />
långt från andra skiften.<br />
– Men för en rågranne som vill utöka sitt skogsinnehav kan<br />
de vara värdefulla, säger Esko Maukonen på Forststyrelsen.<br />
Skogsskiftena finns över hela landet, med undantag av<br />
nordligaste Lappland. Över 3 000 skogsskiften kommer att<br />
gås igenom.<br />
– Vi säljer naturligtvis inte de skogsskiften som är av betydelse<br />
för oss, för vår affärsverksamhet, naturskyddet eller<br />
friluftslivet.<br />
Utbudet fylls på efter hand och intresserade kan bekanta<br />
sig med utbudet på Forststyrelsens webbsajt; www.laatumaa.fi<br />
-> Metsätilat > Myytävät metsätilat.<br />
Det slutliga priset bestäms efter underhandlingar mellan<br />
säljare och köpare, men på webben finns ett utgångspris angivet.<br />
m<br />
Text: Gerd Mattsson-Turku<br />
Lätt brännolja<br />
Träpelletar<br />
Tung brännolja<br />
Naturgas<br />
Skogsflis<br />
Stenkol<br />
Frästorv<br />
Mervärdesskatt ingår inte medan bränsleskatt<br />
och försörjningsberedskapsavgift<br />
ingår.<br />
Obs. Bränslen inom elproduktion är<br />
skattefria (kolumn B); från siffrorna i kolumnerna<br />
C, D och E ska värdet i kolumn<br />
B avdras.<br />
6) Pris för storkonsumenter<br />
7) Medelpris<br />
8) Lös pellets för storkonsumenter<br />
Det finns ingen statistik över återanvändningsbränslen.<br />
m<br />
Den fullständiga statistiken över<br />
bränslepriser hittar du på <strong>Skogsbruket</strong>s<br />
webbsajt under rubriken ”<strong>Skogsbruket</strong><br />
för prenumeranter”. Loginuppgifterna<br />
för att öppna sidan finns<br />
på fakturan. Du kan också beställa<br />
dem via redaktionen. m<br />
Källa: Pöyry Energy Oy.<br />
31
*.QG71*<br />
<strong>Skogsbruket</strong> önskar sina<br />
prenumeranter, medarbetare<br />
och annonsörer<br />
God Jul<br />
och ett<br />
framgångsrikt<br />
Gott Nytt År<br />
I år har vi igen valt att göra en inbetalning till Finlands Skogsstiftelse i stället för att<br />
skicka julkort.<br />
Finlands Skogsstiftelse förmedlar information om det finländska familjeskogsbruket och<br />
om skötseln och användningen av våra skogar. Stiftelsen ger också stöd till skolor och<br />
daghem för skogsbesök och för läromedel.