Öppna jämförelser av hälso- och sjukvårdens kvalitet och effektivitet
Öppna jämförelser av hälso- och sjukvårdens kvalitet och effektivitet
Öppna jämförelser av hälso- och sjukvårdens kvalitet och effektivitet
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong><br />
<strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong><br />
<strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong><br />
Jämförelser mellan landsting<br />
2007
<strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong><br />
<strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong><br />
<strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong><br />
Jämförelser mellan landsting 2007
<strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> <strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong><br />
kan beställas eller laddas ner från<br />
Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
www.skl.se/publikationer,<br />
tel: 020-31 32 30, fax: 020-31 32 40<br />
e-post: order@kommentus.se<br />
ISBN 978-91-7164-281-3<br />
eller<br />
Socialstyrelsens kundtjänst, 120 88 Stockholm<br />
tel: 08-779 96 66, fax: 08-779 96 67<br />
e-post: socialstyrelsen@strd.se<br />
webbutik: www.socialstyrelsen.se/publicerat<br />
Artikelnr. 2007-131-41<br />
Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting <strong>och</strong> Socialstyrelsen 2007<br />
Upplaga: 7 000 ex<br />
Produktion: Ordförrådet AB<br />
Tryck: åtta.45, Solna
Förord<br />
Detta är den andra rapporten med öppna <strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> <strong>kvalitet</strong><br />
<strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong> som Socialstyrelsen <strong>och</strong> Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
gemensamt publicerar. Den första publicerades 2006.<br />
Jämförelser är viktiga ur flera aspekter. De visar medborgare <strong>och</strong> patienterna vad<br />
landsting <strong>och</strong> regioner åstadkommer med sina resurser <strong>och</strong> är därmed ett viktigt<br />
underlag för den <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdspolitiska debatten. Jämförelserna stimulerar<br />
<strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården till förbättringar, både genom det tävlingsmoment som ligger<br />
i <strong>jämförelser</strong>na <strong>och</strong> genom den källa till lärande som de utgör. De är därmed en<br />
viktig del i arbetet för ökad <strong>effektivitet</strong> <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong> i den svenska <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården,<br />
med mål som nöjda <strong>och</strong> tillfredsställda patienter <strong>och</strong> medarbetare, liksom<br />
kliniska resultat <strong>och</strong> <strong>hälso</strong>utfall <strong>av</strong> högsta klass.<br />
Socialstyrelsen <strong>och</strong> Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting publicerar var för sig olika<br />
rapporter om <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården, inklusive <strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong> aspekter på <strong>kvalitet</strong><br />
<strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong>. Samarbetet under vinjetten <strong>Öppna</strong> Jämförelser i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården<br />
har som sin kärna en årlig, gemensam rapport med övergripande <strong>jämförelser</strong><br />
<strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdssystemet.<br />
Avsikten är att denna årliga rapportering successivt ska utvecklas, bland annat med<br />
hjälp <strong>av</strong> det omfattande ordinarie arbete som bedrivs inom Socialstyrelsen <strong>och</strong><br />
Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting. Årets rapport innehåller flera nya indikatorer,<br />
använder nya datakällor <strong>och</strong> kan för de flesta indikatorer redovisa mera aktuella<br />
data, jämfört med förra årets rapport.<br />
Styrgrupp för arbetet med <strong>Öppna</strong> Jämförelser 2007 har utgjorts <strong>av</strong> Roger Molin <strong>och</strong><br />
Stefan Ackerby från Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting samt Mona Heurgren <strong>och</strong><br />
Anders Åberg från EpC, Socialstyrelsen.<br />
I den gemensamma arbetsgruppen har ingått Max Köster <strong>och</strong> Rickard Ljung från<br />
EpC, Socialstyrelsen, samt Lena Bäckström, Bodil Klintberg <strong>och</strong> Jesper Olsson från<br />
Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting. Lena Eckerström, Sveriges Kommuner <strong>och</strong><br />
Landsting, har koordinerat dialogen med landstingens kontaktpersoner. Fredrik<br />
Westander, konsult, har samordnat arbetet.
För rapportens bilagor har svarat Karin Nyqvist (bilaga 1), Emma Björkenstam (bilaga<br />
3), båda EpC, Socialstyrelsen, samt Nils Janlöv (bilaga 2), Medical Management<br />
Center, Karolinska Institutet.<br />
Underlag till rapporten har även kommit från <strong>kvalitet</strong>sregister <strong>och</strong> andra organisationer<br />
med tillgång till de <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdsdata som använts. Ett särskilt tack<br />
riktas till dessa.<br />
Kjell Asplund Håkan Sörman<br />
Generaldirektör, Socialstyrelsen VD, Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting
Sammanfattning<br />
Under vinjetten <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong> bedriver Socialstyrelsen <strong>och</strong> Sveriges Kommuner<br />
<strong>och</strong> Landsting tillsammans ett arbete för att öppet redovisa <strong>och</strong> jämföra <strong>hälso</strong>-<br />
<strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> <strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong>. Denna rapport är den andra publiceringen<br />
<strong>av</strong> <strong>jämförelser</strong> under denna vinjett.<br />
Ett syfte med arbetet är att göra den gemensamt finansierade <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården<br />
öppen för insyn. Allmänheten <strong>och</strong> intressegrupper <strong>av</strong> olika slag har rätt att<br />
få information om verksamhetens <strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong>. <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong> ger<br />
också sakliga underlag för den offentliga <strong>och</strong> politiska debatten om <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården.<br />
Ett lika viktigt syfte är att bidra till <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> styrning. Landsting <strong>och</strong><br />
regioner får ett förbättrat kunskapsstöd för uppföljning <strong>och</strong> styrning <strong>av</strong> den egna<br />
verksamheten. Jämförelserna sporrar landsting <strong>och</strong> regioner till förbättringar <strong>och</strong><br />
bidrar till lärande mellan dem.<br />
Förra årets rapport blev uppmärksammad <strong>och</strong> mottogs väl, både i den offentliga debatten<br />
<strong>och</strong> <strong>av</strong> landstingen. Landstingsledningarnas ansvar för <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong><br />
medicinska resultat synliggjordes. Jämförelserna har i många landsting analyserats<br />
<strong>och</strong> använts i den egna styrningen, ofta med fokus på områden med sämre utfall.<br />
Indikatorer från <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong> har tagits med i de egna balanserade styrkorten.<br />
En påtaglig effekt är också landstingsledningarnas ökade medvetenhet om vikten<br />
<strong>av</strong> att delta i register <strong>och</strong> att rapportera data med god <strong>kvalitet</strong>.<br />
Denna rapport har samma ambitionsnivå <strong>och</strong> modell för presentation <strong>av</strong> utfallen<br />
som 2006 års rapport. Jämförelserna sker på landstingsnivå, men även några illustrerande<br />
<strong>jämförelser</strong> mellan sjukhus redovisas. Indikatorerna är indelade i fyra<br />
grupper, Medicinska Resultat, Patienterfarenheter, Tillgänglighet <strong>och</strong> Kostnader. För<br />
varje indikator rangordnas landstingen i diagram, där resultat för landstingen <strong>och</strong><br />
riket redovisas. Ofta redovisas könsuppdelad statistik <strong>och</strong> könsskillnader kommenteras<br />
i texten.<br />
Någon sammanvägd rangordning <strong>av</strong> landstingen genom ett samlat mått på ”total<strong>effektivitet</strong>”<br />
görs inte. Vi saknar i nuläget både data <strong>och</strong> metodik för att göra detta<br />
på ett väl underbyggt sätt.
En profil per landsting, som innehåller alla resultaten sammanställda per landsting,<br />
finns som elektroniskt publicerad bilaga. Med hjälp <strong>av</strong> landstingsprofilerna blir det<br />
möjligt att enkelt få överblick över varje landstings utfall i alla <strong>jämförelser</strong>na.<br />
Årets rapport har utvecklats på några viktiga punkter. För nästan alla indikatorer är<br />
data mer aktuella <strong>och</strong> <strong>av</strong>ser antingen enbart 2006 eller har 2006 års data inkluderat,<br />
i de fall uppgifter för flera år återges. Ökad aktualitet är ett starkt önskemål från alla<br />
användare <strong>och</strong> är en viktig framgångfaktor för denna typ <strong>av</strong> <strong>jämförelser</strong>.<br />
Antalet indikatorer är 75, vilket är en ökning med 19 jämfört med 2006 års rapport.<br />
Ökningen har framförallt skett inom indikatorområdet Medicinska resultat. Ökningen<br />
<strong>av</strong>ser till exempel dödlighet <strong>och</strong> komplikationer efter sjukhusvård, liksom<br />
sekundärpreventiv läkemedelsbehandling i stora sjukdomsgrupper som hjärtinfarkt<br />
<strong>och</strong> stroke. I området Kostnader presenteras fyra nya indikatorer som speglar i vilken<br />
mån kostnadseffektiva behandlingsval görs.<br />
Årets rapport <strong>av</strong>slutas med ett nytt <strong>av</strong>snitt om tillgång <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong> i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdsdata.<br />
Syftet är att peka på det ansvar som ledningarna för landsting <strong>och</strong> <strong>hälso</strong>-<br />
<strong>och</strong> sjukvården har för att verksamheterna dels medverkar i angelägna register, dels<br />
rapporterar data med god <strong>kvalitet</strong>.<br />
Principiellt är det självfallet önskvärt för ett landsting att ha en hög placering i <strong>jämförelser</strong>na.<br />
Men redovisningen sker utan att vi analyserar orsakerna till resultaten<br />
eller drar slutsatser om konsekvenserna <strong>av</strong> en placering. Skälet till detta är att omdömesgilla<br />
tolkningar <strong>av</strong> sjukvårdsdata förutsätter allmän kunskap om sakområdet,<br />
tid för analys <strong>och</strong> fördjupning samt även kunskap om olika lokala omständigheter.<br />
Det är därför landstingens <strong>och</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> företrädare som har de bästa<br />
förutsättningarna att tolka <strong>och</strong> värdera de egna utfallen.<br />
Avsikten är att Socialstyrelsens <strong>och</strong> Sveriges Kommuners <strong>och</strong> Landstings samarbete<br />
med gemensam publicering <strong>av</strong> öppna <strong>jämförelser</strong> inom <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården ska<br />
utvecklas. Därutöver kommer de båda organisationerna att var för sig bedriva egna arbeten<br />
med likartad metodik, i form <strong>av</strong> olika fördjupande rapporter <strong>och</strong> <strong>jämförelser</strong>.<br />
Några resultat – axplock ur rapporten<br />
I rapporten redovisas 75 indikatorer, där landstingen rangordnas. Det är inte<br />
möjligt att ge en sammanfattande bild <strong>av</strong> resultaten. Här ges istället ett axplock<br />
<strong>av</strong>seende de medicinska resultaten.<br />
Övergripande indikatorer är åtgärdbar dödlighet (A:1, A:2) <strong>och</strong> undvikbar slutenvård<br />
(A:3). Generellt sett har männen högre åtgärdbar dödlighet än vad kvinnorna<br />
har. Det finns även påtagliga skillnader mellan landstingen, särskilt för
män <strong>av</strong>seende den dödlighet som <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården kan påverka. För denna<br />
indikator (A:3) märks en viss förbättring sedan förra årets rapport. Undvikbar<br />
slutenvård ska spegla effekterna <strong>av</strong> sjukvårdsinsatsen i öppen vård. Även där är<br />
det betydande skillnader mellan landsting.<br />
Läkemedelsanvändning jämförs. Andelen äldre med tio eller flera läkemedel<br />
(A:7) är i riket drygt 16 procent, med stora skillnader mellan landstingen. Polyfarmaci<br />
för med sig olika risker <strong>och</strong> bör uppmärksammas. Drygt fyra procent<br />
<strong>av</strong> alla äldre har läkemedel där samtidig användning medför risk för komplikationer<br />
(A:9). Bredspektrumantibiotika vid urinvägsinfektion (A:10) används i<br />
<strong>av</strong>sevärt högre omfattning än vad som är önskvärt.<br />
Sverige har i internationell jämförelse goda resultat för femårsöverlevnad vid<br />
olika cancerformer. För bröstcancer (A:11) är femårsöverlevnaden knappt 87 procent.<br />
Skillnaderna mellan landsting är mycket små, vilket tyder på en jämn <strong>kvalitet</strong>.<br />
Vid tjocktarmscancer (A:12) är överlevnaden 56 procent (män) respektive 60<br />
procent (kvinnor), med något större skillnader mellan landsting. För båda cancerformerna<br />
är överlevnaden marginellt lägre än i förra årets rapport. En <strong>av</strong> tio<br />
patienter omopereras inom 30 dagar vid operation för ändtarmscancer (A:14).<br />
Andelen diabetiker som når måluppfyllelse för värde för blodsocker (A:21) <strong>och</strong><br />
blodtryck (A:22) är lågt, 50 respektive drygt 30 procent, med de målnivåer som<br />
används i de redovisade <strong>jämförelser</strong>na. Andelen diabetiker som ges blodtryckssänkande<br />
läkemedel (A:23) varierar mycket lite mellan de olika landstingen, vilket<br />
tyder på en jämn <strong>kvalitet</strong>.<br />
Dödligheten inom 28 dagar vid stroke (A:25, A:26) <strong>och</strong> hjärtinfarkt (A:31, A:32)<br />
varierar mellan landsting, dock förhållandevis måttligt, för det stora flertalet<br />
landsting. Dödligheten efter hjärtinfarkt sjunker, medan strokedödligheten är<br />
oförändrad. Andelen patienter som vårdas på strokeenhet (A:27) har successivt<br />
ökat i Sverige <strong>och</strong> uppgår till över 80 procent, men med variation mellan landsting.<br />
Kvinnor vårdas i lägre utsträckning än män vid strokeenhet. Andelen reperfusionsbehandlade<br />
patienter (A:33) vid hjärtinfarkt (ST-höjning) uppgår till drygt<br />
70 procent, vilket innebär att en <strong>av</strong> tre patienter inte ges någon <strong>av</strong> de rekommenderade<br />
behandlingarna. Yngre patienter behandlas i betydligt högre grad än äldre.<br />
Långtidsöverlevnaden <strong>av</strong> implantat vid höftledsplastik (A:40) är 93 procent,<br />
med små skillnader mellan landsting. Vid knäledsplastik är femårsrisken för<br />
revision tre procent (A:39) för riket. För höftfraktur (A:44) är väntetiden mellan<br />
ankomst till sjukhus <strong>och</strong> operation 1,2 dygn. De senaste åren har andelen patienter<br />
med stort synfel vid tidpunkten för kataraktoperation (A:46) successivt<br />
minskat. Patienter med mindre allvarliga synfel opereras i högre grad.
Innehåll<br />
Inledning 11<br />
Jämförelsemodell <strong>och</strong> 2007 års indikatorer 19<br />
Resultat <strong>och</strong> tolkning <strong>av</strong> dessa 26<br />
A Medicinska resultat 41<br />
ALLMÄNNA INDIKATORER INKL VACCINATIONER, SCREENING M M<br />
Hälsopolitiskt åtgärdbar dödlighet (A:1) ................................................................44<br />
Sjukvårdsrelaterad åtgärdbar dödlighet (A:2) ........................................................46<br />
Undvikbar slutenvård (A:3) ....................................................................................48<br />
Vaccinationsfrekvens barn – mässling, påssjuka <strong>och</strong> röda hund (A:4) .................50<br />
Influens<strong>av</strong>accinering <strong>av</strong> äldre (A:5) ........................................................................51<br />
Förekomst <strong>av</strong> MRSA – smitta (A:6) ........................................................................52<br />
LÄKEMEDELSANVÄNDNING<br />
Andel äldre med tio eller fler läkemedel (A:7) ........................................................54<br />
Andel äldre med tre eller fler psykofarmaka (A:8) ..................................................56<br />
Andel läkemedelsinteraktioner, klass D (A:9) .........................................................57<br />
Andel behandlade med kinoloner vid urinvägsinfektion (A:10) .............................58<br />
CANCERSJUKVÅRD<br />
Bröstcancer – femårsöverlevnad (A:11) ................................................................60<br />
Tjocktarmscancer – femårsöverlevnad (A:12) .......................................................62<br />
Ändtarmscancer – femårsöverlevnad (A:13) .........................................................64<br />
Ändtarmscancer – andel reoperationer inom 30 dagar (A:14) ..............................66<br />
Prostatacancer – kurativt syftande behandling (A:15) ...........................................70<br />
MÖDRAHÄLSOVÅRD, FÖRLOSSNINGS- OCH NYFÖDDHETSVÅRD<br />
Andel tidiga aborter (A:16) .....................................................................................72<br />
Dödfödda barn (A:17) ............................................................................................73<br />
Neonatal dödlighet (A:18) ......................................................................................75<br />
Låg Apgar-poäng hos nyfödda (A:19) ...................................................................76<br />
Perinealbristningar vid vaginal förlossning (A:20) ..................................................77
DIABETESVÅRD<br />
Diabetes i primärvård – måluppfyllelse för HbA1c (A:21) ......................................79<br />
Diabetes i primärvård – måluppfyllelse för blodtryck (A:22) ..................................80<br />
Diabetes – blodtryckssänkande behandling (A:23) ...............................................81<br />
Diabetes – blodfettssänkande behandling (A:24) ..................................................82<br />
STROKESJUKVÅRD<br />
28-dagars dödlighet efter stroke (A:25) .................................................................84<br />
28-dagars dödlighet efter stroke – sjukhusvårdade (A:26) ....................................86<br />
Andel vårdade på strokeenhet (A:27) ....................................................................88<br />
Funktionsförmåga efter stroke – andel beroende (A:28) .......................................90<br />
Blodförtunnande behandling efter stroke (A:29) ...................................................93<br />
Återinsjuknande efter vård för stroke (A:30) ..........................................................95<br />
HJÄRTSJUKVÅRD<br />
28-dagars dödlighet efter hjärtinfarkt (A:31)..........................................................98<br />
28-dagars dödlighet efter hjärtinfarkt – sjukhusvårdade (A32) ...........................100<br />
Andel reperfusionsbehandlade vid ST-höjningsinfarkt (A:33) ..............................102<br />
Andel kranskärlsröntgen vid icke ST-höjningsinfarkt (A:34) ................................106<br />
Andel clopidogrelbehandling vid icke ST-höjningsinfarkt (A:35) .........................108<br />
Väntetid till hjärtkirurgi (A:36) ...............................................................................110<br />
Blodfettssänkande behandling efter hjärtinfarkt (A:37) .......................................112<br />
ORTOPEDISK SJUKVÅRD<br />
Knäledsplastik – revisioner inom 1 år som följd <strong>av</strong> infektion (A:38) ....................114<br />
Knäledsplastik – risk för revision inom 5 år (A:39) ...............................................116<br />
Total höftledsplastik – överlevnad <strong>av</strong> implantat 10 år (A:40) ...............................116<br />
Total höftledsplastik – omoperation inom 2 år (A:41) ..........................................118<br />
Total höftledsplastik – patientskattad förbättring efter 1 år (A:42) ......................119<br />
Höftfraktur – andel utskrivna till ursprungligt boende (A:43) ...............................120<br />
Höftfraktur – väntetid till operation (A:44) ............................................................122<br />
ANNAN BEHANDLING<br />
Ljumskbråck – relativ risk för omoperation (A:45) ...............................................123<br />
Kataraktoperation – andel med synskärpa under 0,5 (A:46) ...............................124<br />
Självmord <strong>och</strong> självmordsförsök efter psykiatrisk vård (A:47).............................126<br />
Vård vid ätstörning – behandlingsresultat efter ett år (A:48) ...............................128
B Patienterfarenheter 131<br />
Befolkningen – tillgång till sjukvård <strong>och</strong> förtroende (B:1, B:2, B:3) .....................132<br />
Patienternas betyg på besöket (B:4, B:5, B:6) ....................................................136<br />
Rimliga väntetider <strong>och</strong> telefontillgänglighet i primärvård (B:7, B:8) ....................139<br />
Strokepatienter om sjukhusvård <strong>och</strong> rehabilitering (B:9, B:10) ...........................141<br />
C Tillgänglighet 145<br />
PRIMÄRVÅRD<br />
Andel som fick läkarbesök inom en vecka – primärvård (C:1) ............................147<br />
Andel som fick läkarbesök samma dag – primärvård (C:2) .................................148<br />
SPECIALISERAD VÅRD<br />
Antal som väntat längre än 90 dagar – mottagning (C:3) ....................................149<br />
Antal som väntat längre än 90 dagar – behandling (C:4) ....................................150<br />
D Kostnader 153<br />
KOSTNAD PER INVÅNARE<br />
Hälso- <strong>och</strong> sjukvårdskostnad per invånare (D:1) .................................................154<br />
Faktiska <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdskostnader jämfört med förväntade (D:2) ..............155<br />
Kostnad per invånare – primärvård, spec. somatik, psykiatri (D:3, D:4, D5) .......157<br />
Kostnadsutveckling i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården (D:6) ..............................................159<br />
KOSTNAD PER PRESTATION<br />
Kostnad per DRG-poäng (D:7) ............................................................................160<br />
Kostnad per DRG-poäng, förändring 2004–2006 (D:8) .......................................162<br />
Kostnad per vårdkontakt – primärvård (D:9) .......................................................163<br />
KOSTNADSEFFEKTIVA BEHANDLINGSSVAL – LÄKEMEDEL OCH DAGKIRURGI<br />
Andel omeprazolbehandling vid magsår (D:10)...................................................164<br />
Andel lågkostnadsstatin vid blodfettssänkande behandling (D:11) ....................166<br />
Livmoderframfall – andel dagkirurgiska operationer (D:12) .................................167<br />
Ljumskbråck – andel dagkirurgiska operationer (D:13) .......................................168<br />
Data om sjukvård – tillgång <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong> 171
Inledning<br />
<strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong> – samarbetets bakgrund <strong>och</strong> syfte<br />
Under vinjetten <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong> bedriver Socialstyrelsen <strong>och</strong> Sveriges Kommuner<br />
<strong>och</strong> Landsting tillsammans ett arbete för att öppet redovisa <strong>och</strong> jämföra <strong>hälso</strong>-<br />
<strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> <strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong>. Denna rapport är den andra publiceringen<br />
<strong>av</strong> <strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong> medicinska resultat, patienterfarenheter, tillgänglighet <strong>och</strong> kostnader.<br />
Den första rapporten utkom i juni 2006. Bakgrunden var det samarbete som överenskoms<br />
under 2005, då Socialstyrelsen <strong>och</strong> Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting arbetade<br />
fram en plan för utveckling <strong>och</strong> samordning <strong>av</strong> olika aktiviteter inom detta<br />
område. Under 2006 <strong>och</strong> 2007 har en styrgrupp för arbetet funnits, liksom ett sekretariat.<br />
En grupp landstingsdirektörer har utgjort referensgrupp. Samtliga landsting<br />
<strong>och</strong> regioner har utsett kontaktpersoner för arbetet.<br />
Ett första syfte med arbetet är att göra den gemensamt finansierade <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården<br />
öppen för insyn. Allmänheten, både som medborgare <strong>och</strong> patienter, har rätt<br />
att få information om verksamhetens <strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong>. Detsamma gäller<br />
media <strong>och</strong> intressegrupper <strong>av</strong> olika slag. Hälso- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> företrädare har å<br />
sin sida en skyldighet att påvisa att verksamheten drivs effektivt <strong>och</strong> med hög <strong>kvalitet</strong>.<br />
<strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong> ger sakliga underlag för den offentliga <strong>och</strong> politiska debatten<br />
om <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården <strong>och</strong> förbättrar därmed förutsättningarna för ansvarsutkrävande.<br />
Ett andra syfte är att bidra till <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> styrning. Jämförelserna visar<br />
att vissa landsting <strong>och</strong> regioner är framgångsrika på vissa områden, medan andra<br />
uppvisar goda resultat på andra. Både goda resultat <strong>och</strong> brister lyfts fram i ljuset på<br />
ett mera strukturerat sätt än tidigare. Jämförelserna sporrar landsting <strong>och</strong> regioner<br />
till förbättringar <strong>och</strong> bidrar till lärande mellan dem. Landsting <strong>och</strong> regioner får ett<br />
förbättrat kunskapsstöd för uppföljning <strong>och</strong> styrning <strong>av</strong> den egna verksamheten.<br />
Tillgänglig nationell statistik om <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården är grunden för <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong>.<br />
En tredje viktig aspekt <strong>av</strong> arbetet är att <strong>jämförelser</strong>na leder till bättre tillgång<br />
till data om resultat <strong>och</strong> prestationer i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården. När vårddata<br />
används aktivt i öppet publicerade <strong>jämförelser</strong>, ökar alla intressenters kr<strong>av</strong> på att<br />
data ska vara färska, rikstäckande <strong>och</strong> korrekta. Kr<strong>av</strong>en driver fram förbättringar i<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 11
databasernas aktualitet <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> tydliggör behoven <strong>av</strong> att etablera datainsamlingar<br />
på nya områden. Ett exempel på detta är det nu pågående arbetet med att<br />
införa en nationell patientenkät.<br />
Av syftesbeskrivningen ovan framgår att de <strong>jämförelser</strong> som publiceras i rapporten<br />
inte är utformade för att stödja patienternas val <strong>av</strong> vårdgivare. Data återges på<br />
landstingsnivå <strong>och</strong> kan inte utan vidare tillämpas på sjukhusnivå. Jämförelser på<br />
kliniknivå förutsätter, för att vara meningsfulla som ”konsumentinformation”, att<br />
korrigeringar för patienternas olika sjukdomsgrad görs. Många indikatorer <strong>av</strong>ser<br />
dessutom akutsjukvård, där val <strong>av</strong> vårdgivare inte görs som i planerad vård.<br />
Kärnan i samarbetet mellan Socialstyrelsen <strong>och</strong> Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
är en regelbunden <strong>och</strong> återkommande publicering <strong>av</strong> <strong>jämförelser</strong> mellan landsting,<br />
utifrån en gemensamt överenskommen uppsättning indikatorer som fokuserar på<br />
<strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> resultat. Ett annat viktigt inslag är dialogen med företrädare<br />
för landsting <strong>och</strong> regioner om indikatoruppsättning <strong>och</strong> presentationsmodell.<br />
Men det är viktigt att påpeka att de båda organisationerna, utifrån sina olika roller,<br />
vid sidan <strong>av</strong> detta samarbete bedriver egna arbeten inom dessa områden.<br />
Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting har under 2007 bland annat publicerat en rapport<br />
med <strong>jämförelser</strong> mellan kommunernas äldreomsorg, med fokus på samarbetet<br />
med landstingen, löpande rapporterat om läget för vårdgarantin i landstingen <strong>och</strong><br />
redovisat patienterfarenheter enligt Vårdbarometern.<br />
Vidare startar man tillsammans med landsting <strong>och</strong> regioner hösten 2007 en nationell<br />
aktivitet med förbättrad patientsäkerhet i fokus. Mätbara indikatorer ska väljas<br />
<strong>och</strong> resultatet <strong>av</strong> de insatta åtgärderna ska löpande redovisas. Detta knyter an till<br />
den roll Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting har att stödja landsting <strong>och</strong> regioner<br />
i att utveckla sin ledning <strong>och</strong> styrning <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården <strong>och</strong> att använda<br />
nationella <strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong> <strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong> för detta.<br />
Socialstyrelsen har under 2007 till exempel publicerat en rapport med <strong>jämförelser</strong><br />
<strong>av</strong> strokesjukvård, framförallt på sjukhus- eller kliniknivå. Denna rapport gjordes<br />
som en del i Socialstyrelsens uppdrag att som statlig myndighet löpande rapportera<br />
om förhållandena i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården, under vinjetten God vård.<br />
Socialstyrelsen har uppdraget att utarbeta nationella indikatorset för hela <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong><br />
sjukvården, ett arbete som föreliggande rapport i praktiken är en del <strong>av</strong>. Sjukdomsspecifika<br />
indikatorset ingår också som en integrerad del i de nationella riktlinjer<br />
som Socialstyrelsen tar fram. Exempel på detta är riktlinjerna för stroke, hjärtinfarkt<br />
<strong>och</strong> cancer. Arbete pågår med att ta fram <strong>kvalitet</strong>sindikatorer inom riktlinjearbetet<br />
för diabetesvård samt för vård vid depression <strong>och</strong> ångest. Även indikatorer<br />
12 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
som grund för öppna <strong>jämförelser</strong> för vård <strong>och</strong> omsorg om äldre ingår som en del<br />
i Socialstyrelsens uppgift. Fortlöpande utvecklar <strong>och</strong> publicerar man ett växande<br />
antal <strong>kvalitet</strong>sindikatorer med <strong>hälso</strong>dataregister som källa.<br />
2006 års rapport – erfarenheter <strong>och</strong> effekter<br />
Rapporten 2006 föregicks bland annat <strong>av</strong> att landstingen via ledningar <strong>och</strong> kontaktpersoner<br />
hade förberetts på det innehåll <strong>och</strong> de resultat som skulle redovisas. Mottagandet<br />
<strong>och</strong> användningen <strong>av</strong> rapporten blev också det önskade. Flertalet landsting<br />
<strong>och</strong> regioner hade egna presskonferenser <strong>och</strong>/eller kommenterade de egna resultaten<br />
offentligt på hemsidor <strong>och</strong> genom pressmeddelanden. Man tog resultaten, även<br />
de negativa utfallen, på allvar <strong>och</strong> har utifrån dessa initierat olika aktiviteter.<br />
Mediarapporteringen var intensiv under de första dagarna, både i nationella media<br />
<strong>och</strong> i lokala. Rangordningar <strong>och</strong> sifferstödda <strong>jämförelser</strong> kan inbjuda till oönskade<br />
förenklingar <strong>och</strong> överdrivna tolkningar. Detta har tidigare varit en viktig invändning<br />
från <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> professionella grupper <strong>och</strong> experter på olika sakområden<br />
mot att publicera data om <strong>kvalitet</strong>sutfall. Förra årets rapport innehöll också medvetet<br />
en förenkling, när utfallen för landstingen presenterades färglagda i rött, gult<br />
<strong>och</strong> grönt. Resultatet <strong>av</strong> publiceringen blev likväl en saklig diskussion om vårdens<br />
resultat.<br />
Landstingens ledningar har på olika vis använt <strong>jämförelser</strong>na i sin egen styrning,<br />
vilket är en <strong>av</strong>görande aspekt när effekten <strong>av</strong> <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong> ska värderas. Landstingen<br />
har ofta fokuserat på områden med sämre utfall, <strong>och</strong> gjort fördjupningar<br />
inom dessa. Några landsting har publicerat rapporter med diskussion <strong>och</strong> analys <strong>av</strong><br />
de egna negativa resultaten. Några har tagit in indikatorer från <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong> i<br />
sina egna balanserade styrkort.<br />
I slutet <strong>av</strong> 2007 kommer en uppföljningsrapport att presenteras, där landstingens<br />
mottagande <strong>och</strong> användning <strong>av</strong> 2006 års rapport beskrivs <strong>och</strong> analyseras.<br />
Publiceringen <strong>av</strong> rapporten har även medfört att andra aktörer, framförallt de olika<br />
<strong>kvalitet</strong>sregister som finns, har stimulerats att utveckla sina öppna resultatredovisningar.<br />
Flera register, till exempel Riks-Stroke <strong>och</strong> hjärtsjukvårdsregistret RIKS-<br />
HIA har en flerårig tradition <strong>av</strong> att i sina egna redovisningar presentera utfall på<br />
sjukhus-/kliniknivå. RIKS-HIA har tagit fram ett <strong>kvalitet</strong>sindex för hjärtsjukvården<br />
vid sjukhusen. Nationella Diabetesregistret har gjort detsamma, för landstingens<br />
primärvård <strong>och</strong> för medicinkliniker.<br />
Nationella Höftprotesregistret har valt några indikatorer som man menar är särskilt<br />
publikt intressanta, <strong>och</strong> som man publicerar per sjukhus/klinik. Detsamma<br />
gäller intensivvårdsregistret, SIR. Flera kirurgiska register redovisar sedan tidigare<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 13
Databaser med möjlighet till<br />
<strong>jämförelser</strong> inom <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården<br />
Det finns idag flera olika möjligheter att kontinuerligt göra uppföljningar <strong>av</strong> sjukvården via<br />
databaser, som är offentligt tillgängliga via Internet. Här ges några exempel.<br />
De nationella <strong>hälso</strong>dataregistren <strong>och</strong> dödsorsaksregistret vid Socialstyrelsen används för<br />
statistik <strong>och</strong> forskning inom en rad områden som rör hälsa <strong>och</strong> sjukdomar <strong>och</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong><br />
sjukvården. Dessa register ansvarar EpC vid Socialstyrelsen för:<br />
• Cancerregister (från 1958, ca 50 000 nya cancerfall per år)<br />
• Medicinskt födelseregister (från 1973, ca 85 000–120 000 födslar per år)<br />
• Register för övervakning <strong>av</strong> fosterskador (från 1965, ca 2 000 fall per år)<br />
• Patientregister (från 1987, ca 1,5 miljoner vårdtillfällen i slutenvård <strong>och</strong><br />
10 miljoner läkarbesök per år)<br />
• Läkemedelsregister (från 2005, ca 90 miljoner expedierade recept per år)<br />
• Dödsorsaksregister (ca 90 000–100 000 <strong>av</strong>lidna per år)<br />
Hälsodataregistren ligger till grund för en rad årliga statistikrapporter om bland annat läkemedelsförskrivning,<br />
förlossningar, cancerincidens, aborter, assisterad befruktning, amning<br />
<strong>och</strong> tobaksvanor hos spädbarnsföräldrar, hjärtinfarkter samt skador <strong>och</strong> förgiftningar.<br />
Mycket <strong>av</strong> statistiken finns tillgänglig i statistikdatabaser via Socialstyrelsens webbplats<br />
http://www.socialstyrelsen.se/Statistik. Där kan användare skapa egna tabeller, diagram<br />
<strong>och</strong> kartor för att bland annat belysa hälsa, vårdutnyttjande <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong>sindikatorer inom<br />
<strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården. Statistiken presenteras efter kön, ålder, geografiskt område <strong>och</strong> i<br />
vissa fall efter sjukhus <strong>och</strong> klinik inom följande områden:<br />
• Aborter<br />
• Cancer<br />
• Diagnoser i sluten vård<br />
• DRG (Diagnosrelaterade grupper)<br />
• Dödsorsaker<br />
• Förlossningar<br />
• Hjärtinfarkter<br />
• Hur mår Sverige?<br />
• Operationer i sluten vård<br />
• Kvalitetsindikatorer inom <strong>hälso</strong>-<br />
<strong>och</strong> sjukvården<br />
Databaser för statistik om läkemedel<br />
samt skador <strong>och</strong> förgiftningar är under<br />
utveckling.<br />
14 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Vid Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting finns<br />
Sjukvårdsdata i fokus (nås via www.skl.se). Här<br />
finns en rad olika uppgifter både om sjukvårdsproduktion,<br />
vårdkonsumtion <strong>och</strong> om kostnader.<br />
Uppgifter finns i varierande utsträckning för<br />
landsting/regioner/kommuner <strong>och</strong> sjukhus. I<br />
programmet väljer du själv hur du vill få statistiken<br />
presenterad.<br />
I KPP-databasen (Kostnader Per Patient) kan<br />
uppgifter om kostnader för vårdtillfällen vid<br />
sjukhus för olika diagnosgrupper sökas. KPPdatabasen<br />
nås via www.skl.se <strong>och</strong> vidare till<br />
Ekonomi under Verksamheter A–Ö, därefter<br />
Ekonomi <strong>och</strong> styrning <strong>och</strong> slutligen Statistik <strong>och</strong><br />
nyckeltal.<br />
Uppgifter om väntetider <strong>och</strong> tillgänglighet per<br />
landsting <strong>och</strong> kliniker/mottagningar finns i databasen<br />
Väntetider i Vården (www.vantetider.se).<br />
Sjukvårdsdata i fokus<br />
– statistik <strong>och</strong> presentationer för <strong>hälso</strong>- & sjukvården på nätet<br />
Sjukvårdsdata i fokus är Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landstings statistik- <strong>och</strong> presentationsprogram<br />
för att underlätta analyser <strong>och</strong> <strong>jämförelser</strong> inom <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården.<br />
Det vänder sig till politiker, tjänstemän, forskare, massmedia <strong>och</strong> allmänhet. I programmet<br />
väljer du själv hur du vill få statistiken presenterad. Du kan göra <strong>jämförelser</strong> <strong>och</strong> en<br />
rad andra analyser med hjälp <strong>av</strong> kartor, flera typer <strong>av</strong> diagram <strong>och</strong> tabeller.<br />
I databasen finns data i varierande utsträckning (s.k. indikatorgrupper) för landsting/<br />
regioner, kommuner <strong>och</strong> sjukhus. För kommuner finns uppgifter om befolkning, patientstatistik<br />
<strong>och</strong> läkemedel. Med hjälp <strong>av</strong> kartfunktionen (se nedan) går det lätt att<br />
göra <strong>jämförelser</strong> sedan hänsyn har tagits till skillnad i ålderssammansättningen.<br />
Sjukvårdsdata i fokus<br />
Visa diagr. & tab. Visa karta Visa diagram Visa tabeller<br />
Läs mer på www.skl.se, »Vi arbetar med, »Statistik<br />
118 82 Stockholm Besök Hornsgatan 20<br />
Tfn 08-452 70 00 Fax 08-452 70 50<br />
info@skl.se, www.skl.se<br />
Från Vårdbarometern (nås via www.vardbarometern.nu) publiceras uppgifter om befolkningens<br />
<strong>och</strong> patienters erfarenheter <strong>och</strong> uppfattningar <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården.<br />
Både WebOr (www.webor.se), som drivs <strong>av</strong> Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting, <strong>och</strong> Kommundatabasen<br />
(www.rka.nu), som förvaltas <strong>av</strong> Rådet för främjande <strong>av</strong> Kommunala Analyser,<br />
RKA, innehåller nyckeltals<strong>jämförelser</strong> för primärkommunal verksamhet, bland annat om äldreomsorg.<br />
I Kommundatabasen finns också nyckeltal för landstingskommunal verksamhet,<br />
bland annat om <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvård. Data från <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården<br />
presenteras även här.<br />
Några <strong>av</strong> de Nationella Kvalitetsregistren har börjat lägga ut sökbara indikatorer på sina<br />
egna webbplatser, exempelvis Intensivvårdsregistret <strong>och</strong> Palliativa Kvalitetsregistret. Även<br />
Höftprotesregistret är på gång med detta. Flera register har sedan flera år gjort resultat<br />
på kliniknivå tillgängliga på sina webbplatser för en viss förutbestämd tidsperiod, vanligen<br />
som årsrapporter i pdf-format. Bråckregistret har skapat en webbplats som är anpassad till<br />
allmänheten. Där kan information om <strong>kvalitet</strong>en i svensk ljumskbråckskirurgi inhämtas <strong>och</strong><br />
kliniker <strong>och</strong> landsting jämföras. Länkar till <strong>kvalitet</strong>sregistrens webbplatser finns på www.<br />
<strong>kvalitet</strong>sregister.se.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 15<br />
Torsby<br />
Filipstad<br />
Hagfors<br />
Sunne<br />
Eda<br />
Munkfors<br />
Arvika<br />
Forshaga<br />
Kil<br />
Storfors<br />
Karlstad<br />
Årjäng<br />
Säffle Hammarö Kristinehamn<br />
Grums
<strong>kvalitet</strong>sutfall per landsting eller klinik, som registren för ljumskbråck, ändtarmscancer,<br />
hjärtkirurgi, öron-näsa-halsoperationer, gynekologiska operationer <strong>och</strong> kärlkirurgiska<br />
operationer. Exemplen kunde vara flera. Även andra aktörer, som det privata<br />
företaget Consumer PowerHouse, redovisar olika <strong>kvalitet</strong>sindex.<br />
Dessa olika redovisningar samspelar. Vid utveckling <strong>av</strong> indikatorer <strong>och</strong> presentationsmodeller<br />
hämtas idéer från varandra. Detta är en positiv utveckling, men den<br />
ställer också kr<strong>av</strong> på en ökad samordning mellan de olika aktörerna.<br />
Förutsättningarna är nu goda för en kraftfull utveckling <strong>av</strong> öppna <strong>jämförelser</strong> i<br />
<strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården. Intresset är stort i landstings- <strong>och</strong> regionledningar. Indikatorer<br />
på olika områden inom <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvård <strong>och</strong> äldreomsorg arbetas fram.<br />
Gemensam publicering <strong>av</strong> en årlig, övergripande rapport är en naturlig del i denna<br />
utveckling <strong>och</strong> i samarbetet mellan Socialstyrelsen <strong>och</strong> Sveriges Kommuner <strong>och</strong><br />
Landsting.<br />
2007 års rapport – karaktär, <strong>av</strong>gränsningar <strong>och</strong> disposition<br />
Rapportens karaktär är snarlik eller identisk med förra årets. Vissa förändringar i<br />
rubrikindelningar <strong>och</strong> i indikatorsetet beskrivs i nästa <strong>av</strong>snitt. En viktig aspekt är<br />
att data generellt är mera aktuella. I de allra flesta fall ingår uppgifter från 2006.<br />
Insamling <strong>och</strong> sammanställning <strong>av</strong> data har i flera fall påskyndats, för att stödja<br />
denna publicering.<br />
Rapporten redovisar <strong>jämförelser</strong> på landstingsnivå, trots att det i den förra rapporten<br />
ang<strong>av</strong>s att det var ett naturligt utvecklingssteg att även publicera <strong>jämförelser</strong> på<br />
sjukhus-/kliniknivå. Denna bedömning kvarstår. Data finns tillgängliga, i tillräcklig<br />
omfattning för att kunna användas i en intresseväckande <strong>och</strong> relevant sammanställning.<br />
Olika diskussioner under året har även visat att landstingens ledningar skulle<br />
välkomna <strong>jämförelser</strong> på sjukhus-/kliniknivå.<br />
Men att ta fram en genomtänkt modell för att jämföra <strong>och</strong> publicera <strong>kvalitet</strong>sdata<br />
på sjukhus-/kliniknivå för samtliga <strong>kvalitet</strong>sindikatorer tar tid <strong>och</strong> förutsätter ett<br />
grundläggande utvecklingsarbete som ännu inte genomförts. Ett steg i denna riktning<br />
är dock Socialstyrelsens strokerapport, som baserades på klinik<strong>jämförelser</strong>.<br />
Flera <strong>kvalitet</strong>sregister har också varit föregångare, med publicering <strong>av</strong> klinik<strong>jämförelser</strong><br />
för sina respektive sjukdomsgrupper. I årets rapport redovisas dock <strong>jämförelser</strong><br />
på sjukhusnivå för några utvalda <strong>kvalitet</strong>sindikatorer.<br />
Jämförelser <strong>av</strong> hur mycket vård <strong>och</strong> behandling som befolkningarna i landsting <strong>och</strong><br />
regioner konsumerar ingår inte i själva huvudrapporten. Motivet till detta är att<br />
vårdkonsumtions<strong>jämförelser</strong> är svåra att tolka i termer <strong>av</strong> ”bra” eller ”dåligt”. De är<br />
dock ur olika synvinklar intressanta: De kan spegla olika tillgång till vård, skillnader<br />
16 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
i medicinsk praxis m m. Ett urval <strong>av</strong> sådana <strong>jämförelser</strong> – <strong>av</strong>seende vårdkonsumtion<br />
<strong>av</strong> planerade operationer – presenteras därför i stället i en separat bilaga.<br />
Flera andra <strong>av</strong>gränsningar har gjorts. Indikatorer om befolkningarnas <strong>hälso</strong>status<br />
<strong>och</strong> <strong>hälso</strong>påverkande vanor <strong>och</strong> livsföring, som rökning <strong>och</strong> alkoholvanor, ingår<br />
inte.<br />
Inga indikatorer om äldreomsorg <strong>och</strong> tandvård ingår. Jämförelser fokuserade på enbart<br />
äldreomsorg har som nämnts under 2007 gjorts <strong>av</strong> Sveriges Kommuner <strong>och</strong><br />
Landsting i en separat publikation. Socialstyrelsen har ett regeringsuppdrag både<br />
på detta <strong>och</strong> på tandvårdens område.<br />
Personalrelaterade faktorer som sjukskrivningsfrekvens eller personalomsättning<br />
finns inte med i rapporten, eftersom syftet inte är att belysa landstingen i deras roll<br />
som arbetsgivare. I fokus är istället rollen som huvudmän, med ansvar för befolkningarnas<br />
<strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvård.<br />
Vår bedömning är att vi i nuläget inte har tillräckligt bra underlag <strong>och</strong> nog bra metoder<br />
för att rangordna landstingen <strong>av</strong>seende <strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong> i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong><br />
sjukvården som helhet. Rapporten innehåller därför inte någon sammanvägd rangordning<br />
<strong>av</strong> landstingen baserade på poängmodeller eller sammanfattande index.<br />
Rapporten har fortsättningsvis följande disposition: I nästa <strong>av</strong>snitt beskrivs jämförelsemodellen.<br />
Vi redogör för några indikatorområden <strong>och</strong> indikatorer som övervägts,<br />
lagts till eller tagits bort, jämfört med förra årets rapport. Sedan, i <strong>av</strong>snittet<br />
därefter, beskrivs hur resultaten presenteras <strong>och</strong> hur de bör tolkas, både i huvudrapporten<br />
<strong>och</strong> i bilagan med landstingsprofiler. Som alltid är frågan om statistisk<br />
osäkerhet <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong> i data ett viktigt tema.<br />
I de följande fyra <strong>av</strong>snitten redovisas utfallen för alla indikatorer. Varje indikator beskrivs<br />
<strong>och</strong> resultatet presenteras i diagram <strong>och</strong> med stöd <strong>av</strong> korta texter. Skillnader<br />
mellan landsting, <strong>och</strong> i flera fall även mellan könen, kommenteras. Även internationella<br />
<strong>jämförelser</strong> kommenteras där det är möjligt. I några fall redovisas data för<br />
indikatorerna även på sjukhus-/kliniknivå, som exempel. Redovisningen är indelad<br />
i fyra grupper eller jämförelseperspektiv, som presenteras var <strong>och</strong> en för sig:<br />
• A Medicinska resultat<br />
• B Patienterfarenheter<br />
• C Tillgänglighet<br />
• D Kostnader<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 17
Det sista <strong>av</strong>snittet i rapporten handlar om tillgång till <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong> i sjukvårdsdata,<br />
med diskussion <strong>och</strong> landstings<strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong>seende rapportering till vissa <strong>kvalitet</strong>sregister,<br />
<strong>hälso</strong>dataregister m m.<br />
Rapporten har tre bilagor, som inte ingår i den tryckta rapporten utan enbart publiceras<br />
elektroniskt. Bilagorna är:<br />
Bilaga 1 Beskrivning <strong>av</strong> indikatorerna i <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong> 2007<br />
Bilaga 2 Landstingsprofiler – resultat per landsting i alla <strong>jämförelser</strong><br />
Bilaga 3 Vårdkonsumtion 2006 – urval <strong>av</strong> behandlingar i väntetidsrapporteringen<br />
Bilagor <strong>och</strong> den elektroniska versionen <strong>av</strong> huvudrapporten, finns tillgängliga via de<br />
båda organisationernas hemsidor.<br />
Via www.skl.se kan man i huvudmenyn välja Verksamheter A–Ö. Under bokst<strong>av</strong>en<br />
Ö finns rapporter, bilagor <strong>och</strong> övrig information om <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong>.<br />
Via www.socialstyrelsen.se väljer man Publicerat i huvudmenyn <strong>och</strong> anger därefter<br />
som sökord <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong>, för att nå rapport <strong>och</strong> bilagor. På hemsidorna finns<br />
även OH-bilder med rapportens diagram.<br />
18 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Jämförelsemodell<br />
<strong>och</strong> 2007 års indikatorer<br />
Modellen för jämförelse är enkel <strong>och</strong> ambitionsnivån likartad den i 2006 års rapport.<br />
Landstingen jämförs <strong>och</strong> rangordnas utifrån ett urval indikatorer, grovt indelade<br />
i fyra olika jämförelseperspektiv. Dessutom görs inom område A Medicinska<br />
resultat en undergruppering i olika sjukdomsgrupper.<br />
Även om perspektivet är brett <strong>och</strong> syftet är att så långt möjligt spegla hela <strong>hälso</strong>-<br />
<strong>och</strong> sjukvårdssystemet, så bör indikatorerna primärt betraktas var <strong>och</strong> en för sig.<br />
Detta gäller även för en sjukdomsgrupp. Utfallet för de sju indikatorerna inom ortopedisk<br />
sjukvård ska inte ses som en strukturerad <strong>och</strong> representativ beskrivning <strong>av</strong><br />
<strong>kvalitet</strong>en i hela den ortopediska sjukvården i ett landsting.<br />
Detsamma gäller indikatorsetet som helhet. Även om de samlade utfallen självklart<br />
har en viss tyngd, så är det viktigt att komma ihåg att indikatorerna utgör viktiga,<br />
men punktvisa nedslag i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdssystemen i landsting <strong>och</strong> regioner.<br />
Flera viktiga områden <strong>och</strong> dimensioner <strong>av</strong> vård<strong>kvalitet</strong> är ännu inte tillräckligt redovisade,<br />
därför att relevanta data i hög grad saknas. Psykiatri <strong>och</strong> primärvård är exempel<br />
på detta. Indikatorsetet som helhet vilar inte på den systematik <strong>och</strong> metodsäkerhet<br />
som en formell <strong>och</strong> mera komplett modell för uppföljning <strong>av</strong> vårdsystem<br />
skulle behöva göra. Detta är ett <strong>av</strong> skälen till att vi inte heller detta år lägger samman<br />
de olika utfallen i en samlad poängmodell <strong>och</strong> skapar ett ”totalindex” för <strong>kvalitet</strong><br />
<strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong>.<br />
Med detta sagt är det viktigt att peka på att vare sig modell, indikatorurval eller<br />
tillgång på relevanta data behöver skämmas för sig, till exempel i en internationell<br />
jämförelse. Indikatorerna har tyngd <strong>och</strong> är angelägna, därför att de var <strong>och</strong> en speglar<br />
väsentliga aspekter <strong>av</strong> sin del <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården. Att modellens anspråk<br />
som uppföljningsinstrument är måttfulla, är en viktig framgångsfaktor. Utveckling<br />
kommer att ske successivt <strong>och</strong> över flera år.<br />
Jämförelseperspektiven A–D<br />
Indikatorsetet har 75 indikatorer, att jämföra med förra årets 57. I likhet med förra<br />
året används följande indelning, med syftet att tydliggöra att jämförelsemodellen är<br />
mångdimensionell; att den <strong>av</strong>ser flera olika aspekter <strong>av</strong> <strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong>:<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 19
• A Medicinska resultat 48 indikatorer<br />
• B Patienterfarenheter 10 indikatorer<br />
• C Tillgänglighet 4 indikatorer<br />
• D Kostnader 13 indikatorer<br />
Medicinska resultat innehåller flest antal indikatorer, knappt 2/3-delar <strong>av</strong> alla. Här redovisas<br />
indikatorer som beskriver <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> kliniska resultat <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong>.<br />
Både resultatmått <strong>och</strong> processmått ingår. Resultatmått besvarar frågan hur det gick för<br />
patienten eller för befolkningen. Processmått belyser vad man gör i sjukvården, men<br />
är valda för att de har betydelse för resultaten.<br />
Patienterfarenheter innehåller indikatorer som speglar patienternas <strong>och</strong> befolkningens<br />
värdering <strong>av</strong> sina vårdkontakter <strong>och</strong> <strong>av</strong> vården, till exempel i vilken mån man<br />
har förtroende för <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården.<br />
Tillgänglighet <strong>av</strong>ser tidsrelaterad tillgänglighet <strong>och</strong> innehåller mått med koppling<br />
till väntetider <strong>och</strong> antalet väntande. Andra aspekter på tillgänglighet, som geografiska<br />
eller ekonomiska barriärer för att söka vård, ingår inte.<br />
Kostnader innehåller mått på kostnaden per invånare för olika delar <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong><br />
sjukvården, mått på kostnaden per prestation samt indikatorer som speglar kostnads<strong>effektivitet</strong><br />
i behandlingsval. Kostnadsmått får sitt stora värde när de ställs mot<br />
de övriga resultaten.<br />
Nya jämförelseperspektiv – Patientsäkerhet, Primärvård eller Psykiatri?<br />
Under våren 2007 diskuterades vid möte med landstingens kontaktpersoner möjligheten<br />
att tillskapa ett nytt jämförelseperspektiv, rubricerat Patientsäkerhet. I detta<br />
område <strong>av</strong>sågs ett urval <strong>av</strong> de existerande indikatorerna inom A Medicinska resultat<br />
ingå, tillsammans med nya indikatorer, bland annat baserade på data om skador <strong>och</strong><br />
ersättningar från patientskadeförsäkringen. Dessa indikatorer skulle vara valda så att<br />
de var attraktiva ur ett förbättringsperspektiv; vara möjliga att påverka på kort sikt.<br />
Det hade varit möjligt att tillskapa ett jämförelseperspektiv Patientsäkerhet. Efter<br />
diskussion görs inte detta i årets rapport. Ett motiv är att det inte var givet vilka<br />
indikatorer som borde redovisas som just patientsäkerhetsindikatorer. De flesta <strong>av</strong><br />
indikatorerna inom område A har bäring på ”patientsäkerhet”.<br />
Det andra <strong>och</strong> mer handfasta motivet var att diskussionen klargjorde att rangordnande<br />
<strong>jämförelser</strong> mellan landsting <strong>och</strong> sjukhus <strong>av</strong>seende anmälda skador <strong>och</strong><br />
utbetalda ersättningar inte kunde göras. Det är inte givet att patientskadorna är<br />
färre i det landsting som har få anmälningar <strong>och</strong> få beslut om ersättning för skada.<br />
Benägenheten att anmäla skador varierar. Därför går det inte att värdera utfall per<br />
20 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
landsting i en skala från bättre till sämre. Slutsatsen blev att dessa data är värdefulla<br />
vid lokalt förbättringsarbete, men inte passade in i <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong>.<br />
Diskussioner har även förts om möjligheterna att redovisa indikatorer under rubriker<br />
som Primärvård respektive Psykiatri. I båda fallen föll detta på att vi ännu inte<br />
har tillräckligt goda <strong>och</strong> relevanta data för att sammanställa separata indikatorset<br />
på dessa områden, ens som underrubriker inom område A Medicinska resultat. Dock<br />
redovisas två indikatorer <strong>av</strong>seende psykiatrisk vård. Ett annat tema som diskuterats<br />
är Jämlik tillgång till vård, i socio-ekonomisk mening. Detta bör som ett angeläget<br />
område för framtida indikatorutveckling.<br />
Diskussion om indikatorsetet – men ingen formell remiss<br />
När det ursprungliga indikatorsetet togs fram, inför rapporten 2006, användes som<br />
vägledning följande kriterier för en lämplig indikator:<br />
• Mätbar <strong>och</strong> tillgänglig. Indikatorn ska vara mätbar, data ska finnas tillgängliga på<br />
nationell nivå <strong>och</strong> de ska återkommande kunna rapporteras.<br />
• Vedertagen <strong>och</strong> valid. Indikatorn ska vara vedertagen <strong>och</strong> därmed gärna förekomma<br />
i andra, etablerade indikatorset, även internationella. Därmed antas även att<br />
den är valid; är ett bra mått på den aspekt <strong>av</strong> sjukvården som den <strong>av</strong>ser att mäta.<br />
• Relevant. Indikatorn ska <strong>av</strong>se väsentlig volym/kostnad, eller en väsentlig aspekt<br />
eller problem. Särskilt när indikatorsetet är övergripande, <strong>av</strong>ser hela sjukvårdssystemet,<br />
är detta ett angeläget kr<strong>av</strong>.<br />
• Tolkningsbar. Indikatorn ska stödja en värderande tolkning; man ska veta om det<br />
är bra eller dåligt att ha ett högt eller lågt värde.<br />
• Påverkansbar. Det ska vara möjligt för landstingen <strong>och</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården att<br />
kunna påverka sitt utfall.<br />
• Resultat <strong>och</strong> process. Både resultatmått, som i princip är att föredra, <strong>och</strong> processmått<br />
kan användas. Processmått ska <strong>av</strong>se åtgärder i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården som<br />
antas ha en stark påverkan på resultatet för patienten.<br />
Förslag till indikatorer hämtades från företrädare från <strong>kvalitet</strong>sregister <strong>och</strong> från<br />
pågående indikatorutveckling vid Socialstyrelsen. I praktiken spelade tillgången<br />
på relevanta data en stor roll. Slutligen var ett viktigt kriterium att bara data från<br />
reguljära, återkommande datainsamlingar skulle användas.<br />
Inför årets rapport har företrädare för landsting <strong>och</strong> regioner deltagit i diskussioner om<br />
nya indikatorer <strong>och</strong> om indikatorer som borde tas bort eller förändras. Även Socialstyrelsens<br />
nya riktlinjer för cancersjukvård, där indikatorer föreslogs, har varit ett underlag.<br />
Ett ofta framfört önskemål är också att data ska vara så aktuella som möjligt.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 21
Nya <strong>och</strong> borttagna indikatorer<br />
Inom A Medicinska resultat har en indikator tagits bort <strong>och</strong> två förändrats. Indikatorn<br />
om ögonbottenkontroll för diabetiker är borttagen, efter att kritik framförts mot<br />
den. Hur ofta en diabetiker bör kontrollera ögonbottenstatus är föremål för diskussion,<br />
<strong>och</strong> kan dessutom variera mellan individer, vilket gör indikatorn trubbig.<br />
Inom hjärtsjukvård har indikatorn om direkt PCI vid ST-höjningsinfarkt förändrats,<br />
så att även de patienter som g<strong>av</strong>s den alternativa propplösande behandlingen, trombolys,<br />
redovisas. Motivet är att båda åtgärderna är viktiga för utfallet. Tidsfaktorn är<br />
kritisk, vilket gör att geografiska förhållanden spelar roll. Indikatorn om tidiga aborter<br />
har både förändrats <strong>och</strong> kompletterats, så att även andelen medicinska aborter redovisas.<br />
I övrigt har smärre förändringar i definitioner <strong>av</strong> flera indikatorer skett.<br />
Några <strong>av</strong> de sexton nya indikatorerna inom A Medicinska Resultat kommenteras<br />
här. Sex <strong>av</strong> de nya indikatorerna baseras på data från Läkemedelsregistret. Två <strong>av</strong>ser<br />
blodtrycks- respektive blodfettssänkande behandling vid diabetes, <strong>och</strong> är ett värdefullt<br />
tillskott inom diabetesområdet. Två indikatorer speglar sekundärpreventiv behandling<br />
efter stroke respektive hjärtinfarkt. Läkemedelsregistret är ganska nytt <strong>och</strong> har en<br />
stor outnyttjad potential som uppföljningsinstrument.<br />
Gränsen för vad som räknas som ”äldre” har flyttats från 75 till 80 år, för att bättre<br />
harmoniera med andra aktörers redovisningar <strong>av</strong> data om äldres <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvård.<br />
Detta gäller till exempel indikatorerna om läkemedelsanvändning hos äldre.<br />
Två indikatorer om dödlighet efter stroke <strong>och</strong> hjärtinfarkt har lyfts in. De <strong>av</strong>ser<br />
dödlighet bland sjukhusvårdade patienter <strong>och</strong> är därmed ett mera direkt mått på sjukvårds<strong>kvalitet</strong><br />
än de vidare måtten, som inkluderar de som dog utan att ha inkommit<br />
till sjukhus. Detsamma kan sägas om indikatorn reoperationer vid ändtarmscancer.<br />
Två indikatorer om psykiatrisk verksamhet är nya. Den ena <strong>av</strong>ser förekomsten <strong>av</strong> självmord<br />
eller självmordsförsök efter psykiatrisk slutenvård <strong>och</strong> den andra <strong>av</strong>ser effekterna<br />
<strong>av</strong> ätstörningsvård. Båda erbjuder tolkningsproblem <strong>och</strong> framförallt den senare vilar<br />
på få registreringar, vilket medför att data är osäkra. Den togs ändå med, inte minst<br />
för att belysa <strong>och</strong> uppmuntra utvecklingen <strong>av</strong> <strong>kvalitet</strong>sregister inom psykiatrin.<br />
Flera landsting är intresserade <strong>av</strong> <strong>och</strong> har föreslagit indikatorn standardiserad<br />
sjukhusdödlighet, HSMR, som förekommer internationellt. Epidemiologiskt Centrum<br />
(EpC) har deltagit i ett arbete för att värdera om detta mått passar svenska<br />
förhållanden <strong>och</strong> framförallt med hänsyn tagen till registreringspraxis i Patientregistret,<br />
PAR. EpCs slutsats är att måttet <strong>och</strong> data i nuläget inte håller för att användas<br />
som <strong>kvalitet</strong>smått i <strong>jämförelser</strong> mellan sjukhus. En faktor är att policy skiftar: I<br />
vissa miljöer/sjukhus är det vanligare att döende patienter ges vårdplats på sjukhus,<br />
medan i andra patienten skrivs ut från akutsjukhus till annan vårdform eller hem.<br />
22 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
En annan har med registreringspraxis <strong>av</strong>seende akut respektive planerad vård i PAR<br />
att göra.<br />
Däremot kan HSMR-måttet fungera utmärkt om ett sjukhus eller ett landsting vill<br />
mäta sin egen utveckling över tid, för att se om olika åtgärder har den önskade effekten<br />
på dödligheten vid sjukhus.<br />
På övriga områden B-D är den mest påtagliga förändringen att fyra nya indikatorer<br />
introduceras i område D Kostnader. De speglar kostnadseffektiva behandlingsval,<br />
dels <strong>av</strong>seende val mellan likvärdiga läkemedel med olika kostnader, dels mellan att<br />
genomföra operationer i dagkirurgi eller i sluten vård. Även kostnadskonsekvenser<br />
per landsting <strong>av</strong> dessa val beskrivs. Indikatorer <strong>av</strong> detta slag kan tas fram på många<br />
områden <strong>och</strong> är ett intressant utvecklingsområde.<br />
Förteckning över samtliga indikatorer<br />
• Ny indikator 2007<br />
A Medicinska resultat (48 indikatorer)<br />
ALLMÄNNA INDIKATORER INKLUSIVE VACCINATIONER, SCREENING M.M.<br />
A:1 Åtgärdbar dödlighet – <strong>hälso</strong>politiskt relaterad<br />
A:2 Åtgärdbar dödlighet – sjukvårdspolitiskt relaterad<br />
A:3 • Undvikbar slutenvård<br />
A:4 Vaccination <strong>av</strong> barn – mässling, påssjuka, röda hund<br />
A:5 Influens<strong>av</strong>accination <strong>av</strong> äldre<br />
A:6 • MRSA-förekomst<br />
LÄKEMEDELSANVÄNDNING<br />
A:7 • Tio eller fler läkemedel bland äldre<br />
A:8 Tre eller fler psykofarmaka bland äldre<br />
A:9 Läkemedelsinteraktion bland äldre – klass D<br />
A:10 • Bredspektrumantibiotika vid urinvägsinfektion<br />
CANCERSJUKVÅRD<br />
A:11 Överlevnad – bröstcancer<br />
A:12 Överlevnad – tjocktarmscancer<br />
A:13 Överlevnad – ändtarmscancer<br />
A:14 • Omoperationer – ändtarmscancer<br />
A:15 Kurativ behandling – prostatacancer<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 23
MÖDRAHÄLSOVÅRD, FÖRLOSSNINGS- OCH NYFÖDDHETSVÅRD<br />
A:16 Tidiga aborter<br />
A:17 Dödfödda<br />
A:18 Neonatal dödlighet<br />
A:19 Låg Apgar-poäng<br />
A:20 Bristningar vid förlossning<br />
DIABETESVÅRD<br />
A:21 Måluppfyllelse – blodsockervärde (HbA1c)<br />
A:22 Måluppfyllelse – blodtryck<br />
A:23 • Blodtryckssänkande behandling<br />
A:24 • Blodfettssänkande behandling<br />
STROKESJUKVÅRD<br />
A:25 Dödlighet efter stroke<br />
A:26 • Dödlighet efter stroke, sjukhusvårdade patienter<br />
A:27 Vård vid strokeenhet<br />
A:28 Funktionsförmåga efter stroke<br />
A:29 • Blodförtunnande behandling<br />
A:30 • Återinsjuknande i stroke<br />
HJÄRTSJUKVÅRD<br />
A:31 Dödlighet efter hjärtinfarkt<br />
A:32 • Dödlighet efter hjärtinfarkt, sjukhusvårdade patienter<br />
A:33 • Reperfusionsbehandling<br />
A:34 Kranskärlsrönten<br />
A:35 Clopidogrelbehandling<br />
A:36 Väntetid – hjärtkirurgi<br />
A:37 • Blodfettssänkande behandling<br />
ORTOPEDISK SJUKVÅRD<br />
A:38 Revisioner efter infektion – knäledsplastik<br />
A:39 Risk för revision – knäledsplastik<br />
A:40 Implantatets långtidsöverlevnad – höftledsplastik<br />
A:41 Omoperation – höftledsplastik<br />
A:42 Resultat <strong>av</strong> operation – patientskattat efter höftledsplastik<br />
A:43 Utskrivning till ursprungligt boende – höftfraktur<br />
A:44 Väntetid – höftfrakturoperation<br />
ANNAN BEHANDLING<br />
A:45 Risk för omoperation – ljumskbråck<br />
A:46 Synfel vid kataraktoperation<br />
A:47 • Självmord eller självmordsförsök efter psykiatrisk vård<br />
A:48 • Förbättring efter vård vid ätstörning<br />
24 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
B Patienterfarenheter (10 indikatorer)<br />
B:1 Tillgång till vård<br />
B:2 Förtroende – vårdcentraler<br />
B:3 Förtroende – sjukhus<br />
B:4 Sammanfattande betyg – vårdcentraler<br />
B:5 Sammanfattande betyg – sjukhus<br />
B:6 • Förväntad hjälp – alla besök<br />
B:7 Rimlig väntetid – vårdcentraler<br />
B:8 Tillgänglighet per telefon – vårdcentraler<br />
B:9 Nöjdhet – sjukhusvård vid stroke<br />
B:10 Nöjdhet – rehabilitering vid stroke<br />
C Tillgänglighet (4 indikatorer)<br />
PRIMÄRVÅRD<br />
C:1 Läkarbesök inom 1 vecka<br />
C:2 Läkarbesök samma dag<br />
SPECIALISERAD VÅRD<br />
C:3 Väntat längre än 90 dagar – mottagning<br />
C:4 Väntat längre än 90 dagar – behandling<br />
D Kostnader (13 indikatorer)<br />
KOSTNAD PER INVÅNARE (EXKL HEMSJUKVÅRD)<br />
D:1 Hälso- <strong>och</strong> sjukvårdskostnad<br />
D:2 Hälso- <strong>och</strong> sjukvårdskostnad – relation till förväntad kostnad<br />
D:3 Primärvård – kostnader<br />
D:4 Specialiserad somatisk verksamhet – kostnader<br />
D:5 Specialiserad psykiatrisk verksamhet – kostnader<br />
D:6 Förändring <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdskostnad<br />
KOSTNAD PER PRESTATION<br />
D:7 Kostnad per prestation/DRG-poäng – spec somatisk vård<br />
D:8 Förändring <strong>av</strong> kostnad per prestation - spec somatisk vård<br />
D:9 Kostnad per vårdkontakt – primärvård<br />
KOSTNADSEFFEKTIVA BEHANDLINGSVAL<br />
D:10 • Läkemedelsval – omeprazol vid magsår<br />
D:11 • Läkemedelsval – val <strong>av</strong> statin vid blodfettssänkande behandling<br />
D:12 • Dagkirurgiska operationer – livmoderframfall<br />
D:13 • Dagkirurgiska operationer – ljumskbråck<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 25
Resultat <strong>och</strong><br />
tolkning <strong>av</strong> dessa<br />
Resultaten <strong>av</strong> <strong>jämförelser</strong>na presenteras på tre olika vis:<br />
• Rangordnade <strong>jämförelser</strong> mellan landsting för alla indikatorer<br />
• Landstingsprofiler, där resultatet för varje landsting sammanställs (bilaga)<br />
• Färgsatt översiktstablå, med alla landstings resultat i alla indikatorer<br />
Innan sätten att redovisa resultaten närmare beskrivs är det nödvändigt att peka på<br />
några viktiga frågor om hur materialet bör användas <strong>och</strong> hur resultaten ska tolkas.<br />
Det finns också några renodlat statistiska aspekter att lyfta fram.<br />
Principiellt är det självfallet önskvärt för ett landsting att ha en hög placering i <strong>jämförelser</strong>na.<br />
Men redovisningen sker utan att vi analyserar orsakerna till resultaten<br />
(vid resultatmått) eller drar skarpa slutsatser om konsekvenserna <strong>av</strong> en placering<br />
(vid processmått).<br />
Skälet till detta är att omdömesgilla tolkningar <strong>av</strong> sjukvårdsdata förutsätter allmän<br />
kunskap om sakområdet, tid för analys <strong>och</strong> fördjupning samt även kunskap om olika<br />
lokala omständigheter. Det är landstingen <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> företrädare som har<br />
de bästa förutsättningarna att tolka <strong>och</strong> värdera de egna utfallen.<br />
En ”indikator” är i vanligt språkbruk ett tecken eller en signal på någonting, inte<br />
ett uppenbart faktum med en självklar uttolkning. En indikator ger en tydlig signal<br />
om ett förhållande att studera vidare <strong>och</strong> att förklara. Just så verkar landsting <strong>och</strong><br />
regioner också ha använt förra årets <strong>jämförelser</strong>.<br />
Rikets genomsnitt – ingen självklar måttstock<br />
Rangordning <strong>av</strong> landstingen i diagrammen, utan angivelser <strong>av</strong> målvärden, medför<br />
risk för den felaktiga tolkningen att rikets genomsnitt ses som norm för det acceptabla<br />
eller det medelgoda resultatet.<br />
Men rikets resultat är inte självklart den måttstock som bör användas, när landstingens<br />
utfall tolkas. Om utfallet för riket som helhet är positivt, kan en stor negativ<br />
procentuell <strong>av</strong>vikelse från riket vara förenligt med att utfallet för det <strong>av</strong>vikande<br />
26 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
landstinget ändå är bra. Då är den viktiga slutsatsen att allas resultat är bra, inte att<br />
någon <strong>av</strong>viker i den ena eller den andra riktningen.<br />
Också det omvända gäller. Om landstingen generellt sett uppvisar dåliga resultat,<br />
jämfört med enskilda sjukhus i Sverige, med andra länder eller helt enkelt bara jämfört<br />
med vad som potentiellt är möjligt, kan en placering i toppen <strong>av</strong> ett diagram<br />
ändå vara ett dåligt resultat.<br />
Dessutom kan rikets resultat hamna bland landstingen med sämre resultat då något<br />
eller några <strong>av</strong> de stora landstingen eller regionerna drar med sig rikets värde neråt.<br />
Få landsting har då ett sämre resultat än riket; de flesta har jämfört med riket ett<br />
bättre utfall. Att jämföra med mittenlandstinget (medianen) kan då vara ett bättre<br />
alternativ – men fortfarande måste utfallet bedömas utifrån bredare aspekter än<br />
både rikets eller medianlandstingets värde.<br />
Läsaren ska således inte utgå från att rikets eller medianlandstingets värde är det optimala<br />
resultatet. Medel- eller medianvärde är bara statistiska utfall <strong>av</strong> allas resultat<br />
<strong>och</strong> rymmer ingen värdering <strong>av</strong> vad som är bra eller dåligt eller möjligt att uppnå.<br />
Skillnader mellan befolkningar eller patienter kan påverka<br />
När resultatmått redovisas är skillnader i befolkningarnas <strong>hälso</strong>tillstånd eller sjukhusens<br />
patientmix en faktor att ta hänsyn till. I några fall görs en åldersstandardisering<br />
<strong>av</strong> landstingens befolkningar, för att skapa ökad jämförbarhet. Man korrigerar<br />
då för den effekt som de olikartade åldersstrukturerna kan ha. Men det kan<br />
finnas skillnader i <strong>hälso</strong>tillstånd eller sjuklighet som inte hänger ihop med ålder.<br />
I rapporten används för flera indikatorer sjukhusbaserad statistik, där värdet per<br />
landsting är en summering <strong>av</strong> de ingående sjukhusens värde, o<strong>av</strong>sett varifrån patienterna<br />
kommer ifrån. Om sjukhus samarbetar över landstingsgränser <strong>och</strong> har<br />
en arbetsfördelning som innebär att ett sjukhus specialiserar sig på svårare sjuka<br />
patienter, medan andra i högre grad ägnar sig åt rutinfall, kan detta slå igenom i<br />
<strong>jämförelser</strong>na. Sjukhus/landsting med sjukare patienter får då missvisande, alltför<br />
negativa resultat.<br />
Statistisk osäkerhet <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong>sregisters representativitet<br />
Textkommentarerna vid diagrammen berör ofta skillnaderna, spridningen, mellan<br />
landstingen. Det är därför viktigt att ha följande i åtanke, när diagrammen betraktas.<br />
Det är <strong>av</strong> rent statistiska skäl mera sannolikt att de mindre landstingen – som Gotland,<br />
Blekinge, Kronoberg <strong>och</strong> Jämtland – intar extrempositioner i rangordningen<br />
<strong>av</strong> en slump, än att de stora landstingen gör det. De stora landstingens värden är<br />
statistiskt sett säkrare, <strong>och</strong> därmed också stabilare över tid. Konkretare <strong>och</strong> något<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 27
annorlunda uttryckt: Om antalet patienter/behandlingar är få, så får ett mindre antal<br />
framgångar eller misslyckanden en större återverkan på resultatet, än om antalet<br />
patienter/behandlingar varit flera.<br />
En annan aspekt är att Stockholm, Västra Götaland <strong>och</strong> Skåne tenderar att hamna<br />
nära rikets värden. Detta beror på att de utgör en större del <strong>av</strong> riket än övriga landsting<br />
<strong>och</strong> därmed påverkar rikets medeltal mer än andra.<br />
I de allra flesta diagram redovisar vi 95-procentiga konfidensintervall med ett svart<br />
streck vid respektive landstings stapel. Dessa anger den statistiska osäkerhetens utsträckning<br />
kring det faktiska värdet för landstingen. För de mindre landstingen, där<br />
antalet observationer är färre <strong>och</strong> utrymmet för slumpen större, är konfidensintervallen<br />
bredare. I vissa andra fall har vi ej haft tillgång till nödvändiga uppgifter. Se<br />
vidare faktaruta om konfidensintervall.<br />
Att peka på statistiska aspekter som dessa är ett stöd för läsarens tolkning <strong>av</strong> <strong>jämförelser</strong>na,<br />
inte ett sätt att tömma dem på möjligheten till meningsfulla tolkningar.<br />
De misslyckanden eller framgångar i vårdprocessen (dödsfall, reoperationer, återinskrivningar<br />
etc) som leder till det redovisade resultatet har faktiskt inträffat. De<br />
kan inte <strong>av</strong>färdas med hänvisning till slump eller konfidensintervall, utan bör granskas<br />
<strong>och</strong> värderas.<br />
Konfidensintervall<br />
Ett konfidensintervall är ett intervall som med en förutbestämd säkerhet innefattar det<br />
sanna värdet <strong>av</strong> till exempel en andel, ett medeltal eller en oddskvot. Det används ofta<br />
för att uppskatta osäkerheten i ett skattat värde. Vanligen anges den övre <strong>och</strong> nedre<br />
gränsen för det intervall inom vilket det ”sanna” värdet med 95 procents säkerhet befinner<br />
sig.<br />
Jämförelserna i denna rapport baseras i många fall inte på ett slumpmässigt urval, utan<br />
på totala antalet observationer inom en tidsperiod. Detta gäller alla <strong>jämförelser</strong> som har<br />
Socialstyrelsens <strong>hälso</strong>dataregister som källa.<br />
Ändå kan det finnas en slumpvariation över tid på grund <strong>av</strong> att utfallet måste ses som<br />
ett <strong>av</strong> flera möjliga utfall från en process som innehåller slump. Det är osäkerheten på<br />
grund <strong>av</strong> denna variation som här beskrivs med 95 % konfidensintervall. Även för rikets<br />
värden finns en slumpmässig variation över tid, om än mindre. Också dessa redovisas i<br />
de flesta fall med konfidensintervall i diagrammen.<br />
Observera att konfidensintervallen inte <strong>av</strong>speglar annan osäkerhet, till exempel den som<br />
beror på att återgivna data inte med säkerhet är representativa, eftersom urvalet kan<br />
vara snedfördelat. I indikatortexten kommenteras i flera fall detta slag <strong>av</strong> osäkerhet.<br />
28 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
När data från <strong>kvalitet</strong>sregister används, bör hänsyn tas till att dessa registers deltagande-<br />
eller täckningsgrad varierar. Nästan alla sjukhus är med i hjärtsjukvårdsregistret<br />
RIKS-HIA, men det finns en variation <strong>av</strong>seende hur stor andel <strong>av</strong> de aktuella<br />
patienterna som faktiskt rapporteras till RIKS-HIA. Detsamma gäller Riks-Stroke,<br />
där alla akutsjukhus medverkar, men inte alla strokepatienter rapporteras.<br />
Detta innebär att även om ett register har god täckningsgrad i meningen att alla<br />
eller de flesta sjukhus/kliniker är med, så är registrets data inte självklart representativa<br />
för hela den aktuella patientgruppen. Detta kommenteras i indikatortexterna.<br />
För några <strong>kvalitet</strong>sregister återges även uppgifter om täckningsgrader i de<br />
olika landstingen.<br />
Resultat per indikator – rangordning <strong>av</strong> landsting<br />
Den huvudsakliga redovisningen sker per indikator. Till varje indikator finns diagram<br />
<strong>och</strong> en kort introducerande <strong>och</strong> beskrivande text. Diagrammen är alla liggande<br />
stapeldiagram, där landstingen ordnats i en fallande ordning, från bättre utfall<br />
längst upp till sämre utfall längst ned. Ett värde för rikets genomsnitt anges också,<br />
i annan färg än den som staplarna för landstingen har. Det är inte självklart att det<br />
ska anses gynnsamt att ha låga kostnader per invånare i D Kostnader. Landstingen<br />
har dock rankats från låg till hög även för dessa indikatorer, med låg kostnad presenterat<br />
som ett bättre utfall.<br />
För de indikatorer där det finns underlag för värdering <strong>av</strong> utfall, i form <strong>av</strong> till exempel<br />
nationella riktlinjer, anges om resultaten som helhet kan anses leva upp till de<br />
som riktlinjerna anger. Formella målnivåer anges inte i de nationella riktlinjerna,<br />
<strong>och</strong> heller inte i denna rapport.<br />
För några <strong>av</strong> indikatorerna anges hur Sveriges resultat står sig vid en internationell<br />
jämförelse. Detta har inte kunnat göras systematiskt, eftersom internationella jämförelsedata<br />
<strong>av</strong> god <strong>kvalitet</strong> som regel saknas.<br />
Redovisning <strong>av</strong> resultat per kön sker för ett betydande antal indikatorer, i två näraliggande<br />
diagram, för att tydliggöra eventuella skillnader. Ibland sker könsuppdelning<br />
utan att det finns påtagliga könsskillnader att peka på. Motivet till könsuppdelningen<br />
är då en allmän förväntan på att könsuppdelade data bör redovisas. Även<br />
frånvaro <strong>av</strong> könsskillnader bör noteras.<br />
För indikatorer där könsuppdelning gjordes i 2006 års rapport, görs det även här.<br />
Flera nya indikatorer innehåller könsuppdelning. För andra indikatorer har ingen<br />
könsuppdelning gjorts. Detta kan bero på dels att data inte varit tillgängliga, dels<br />
på att den statistiska osäkerheten i jämförelsen skulle öka påtagligt, om män <strong>och</strong><br />
kvinnor redovisades var för sig.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 29
Tidsperioden för resultatredovisningen varierar. Ibland återges data för flera år eller<br />
t o m ännu längre tidsperioder. Detta kan bero på indikatorns utformning, men<br />
också på hur det aktuella <strong>kvalitet</strong>sregistret självt brukar redovisa sina data. Ett annat<br />
motiv för att återge data för flera år är att den statistiska osäkerheten härigenom<br />
minskas. En nackdel med detta är att landstingens <strong>och</strong> regionernas möjlighet att<br />
påverka resultaten till nästa års redovisning då minskar.<br />
Resultat per landsting – landstingsprofiler<br />
En profil per landsting, som innehåller alla resultaten sammanställda per landsting,<br />
finns som elektroniskt publicerad bilaga. Med hjälp <strong>av</strong> landstingsprofilerna blir det<br />
möjligt för landstingens företrädare att enkelt skaffa sig överblick över det egna<br />
landstingets utfall i alla <strong>jämförelser</strong>na. De innehåller för varje landsting dels en<br />
översiktstablå, dels ett diagram per indikator.<br />
I översiktstablån återges för landstinget utfallet för alla indikatorer. Modellen för<br />
färgläggning är densamma som i förra årets rapport. Grönt anger placering 1–7, gult<br />
placering 8–14 <strong>och</strong> rött anger placering 15–21 för det aktuella landstinget, i en rangordning<br />
<strong>av</strong> alla 21 landsting. Färgsättningen syftar till att ge en snabb bild <strong>av</strong> på vilka<br />
områden utfallen är bättre, neutrala eller sämre.<br />
I översiktstablån återges också för varje indikator landstingets faktiska värde, rikets<br />
värde <strong>och</strong> landstingets <strong>av</strong>vikelse i förhållande till riket. Vidare anges det högsta<br />
respektive det lägsta värdet, samt slutligen variationsvidden, <strong>av</strong>ståndet mellan det<br />
högsta <strong>och</strong> det lägsta värdet för alla landstingen.<br />
I profilernas diagramdel redovisas för varje indikator <strong>och</strong> indikatorgrupp A–D<br />
landstingets procentuella <strong>av</strong>vikelse från riket i ett stapeldiagram. Grönfärgad stapel<br />
anger att <strong>av</strong>vikelsen är positiv/gynnsam, rödfärgad anger att den är negativ/ogynnsam.<br />
För flera <strong>av</strong> de ekonomiska indikatorerna används uttrycket neutral <strong>av</strong>vikelse.<br />
Också variationsvidden anges för varje indikator.<br />
Färgsatt överblicksbild <strong>av</strong> resultaten – alla landsting, alla indikatorer<br />
På följande uppslag återges en färgsatt bild <strong>av</strong> alla lands-<br />
Placering 1–7<br />
tingsutfall i alla indikatorer. Färgsättningen följer samma<br />
princip som beskrevs ovan. Horisontellt kan man Placering 8–14<br />
för varje indikator följa landstingens utfall i tredelningen<br />
grönt-gult-rött. Grönt utfall är ett gynnsamt resul-<br />
Placering 15–21<br />
tat, rött ett ogynnsamt. Vertikalt redovisas för varje landsting utfallet för samtliga<br />
indikatorer <strong>och</strong> indikatorgrupper. De vita rutorna <strong>av</strong>ser framförallt de ekonomiska<br />
indikatorer där <strong>av</strong>vikelse är neutral, eller områden där data fattas eller jämförelse<br />
inte är meningsfull <strong>av</strong> annat skäl.<br />
30 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Det är inte lämpligt att göra en rak summering <strong>av</strong> utfallet för alla landsting, i termer<br />
<strong>av</strong> antalet röda, gula <strong>och</strong> gröna färgmarkeringar. Skälet till detta är att man inte kan<br />
utgå från att röd markering i en indikator kan jämställas med röd i en annan, eller<br />
ges ett värde i förhållande till de gröna markeringarna i andra indikatorer. Detta gäller<br />
både inom <strong>och</strong> mellan de olika indikatorområdena.<br />
Däremot kan man med hjälp <strong>av</strong> denna bild få en bild <strong>av</strong> vilka landsting som har ett<br />
jämförelsevis gynnsamt eller ogynnsamt utfall i olika grupper <strong>av</strong> indikatorer, som<br />
överlevnad i cancer eller <strong>av</strong>seende patienternas erfarenheter.<br />
I bilaga 3, där landstingsprofilernas presenteras, återges även variationsvidden per<br />
indikator, vilket ger ytterligare information när utfallen ska tolkas.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 31
Indikator (• = ny indikator 2007) Rikssnitt<br />
A • Medicinska resultat<br />
Allmänna indikatorer inklusive vaccinationer, screening<br />
1a Åtgärdbar dödlighet 2001-2004 per 100 000 inv.<br />
Hälsopolitisk indikator. Kvinnor<br />
1b Åtgärdbar dödlighet 2001-2004 per 100 000 inv.<br />
Hälsopolitisk indikator Män<br />
2a Åtgärdbar dödlighet 2001-2004 per 100 000 inv.<br />
Sjukvårdspolitisk indikator. Kvinnor<br />
2b Åtgärdbar dödlighet 2001-2004 per 100 000 inv.<br />
Sjukvårdspolitisk indikator. Män<br />
3a Antal pers. med undvikbara slutenvårdstillfällen<br />
• per 100 000 inv. 2004-2006. Kvinnor<br />
3b Antal pers. med undvikbara slutenvårdstillfällen<br />
• per 100 000 inv. 2004-2006. Män<br />
4 Andel MPR-vaccinerade barn,<br />
barn födda 2004.<br />
5 Influens<strong>av</strong>accinering <strong>av</strong> äldre,<br />
säsongen 2006/2007.<br />
6 MRSA-fall per 100 000 inv.<br />
• 2005-2006, inhemska fall.<br />
Läkemedelsanvändning<br />
7 Andelen äldre med 10 eller fler läkemedel,<br />
• oktober-december 2006.<br />
8 Andelen äldre med tre eller flera psykofarmaka,<br />
oktober-december 2006.<br />
9 Andelen äldre med läkemedel med risk<br />
för D-interaktioner, oktober-december 2006<br />
10 Andel kvinnor behandlade med kinoloner<br />
• vid urinvägsinfektion, 2006.<br />
Cancersjukvård<br />
11 5-årsöverlevnad i bröstcancer,<br />
1999-2005.<br />
12a 5-årsöverlevnad i tjocktarmscancer,<br />
1999-2005. Kvinnor<br />
12b 5-årsöverlevnad i tjocktarmscancer,<br />
1999-2005. Män<br />
13a 5-årsöverlevnad i ändtarmscancer,<br />
1999-2005. Kvinnor<br />
13b 5-årsöverlevnad i ändtarmscancer,<br />
1999-2005. Män<br />
14 Ändtarmscancer - andel reoperationer<br />
• inom 30 dagar, 2001-2005.<br />
15 Prostatacancer - andel som fått kurativt<br />
syftande behandling, 2005.<br />
Förlossningsvård, mödra<strong>hälso</strong>vård<br />
16 Andel aborter före 9:e gr<strong>av</strong>iditetsveckan,<br />
samt var<strong>av</strong> farmakologiska, 2004-2006.<br />
17 Antal dödfödda per 1000 födda barn,<br />
2001-2005.<br />
18 Antal döda inom 28-dygn per 1000<br />
levande födda, 2001-2005.<br />
19 Andel födda med låg Apgar-poäng vid<br />
5 minuter, 2001-2005.<br />
20 Andel bristningar <strong>av</strong> graden III <strong>och</strong> IV<br />
vid vaginal förlossning, 2001-2005.<br />
Stockholm<br />
Uppsala<br />
Sörmland<br />
27,2 31,4 24,8 29,9 23,3 20,9 21,9 24,3<br />
46,0 51,6 42,1 47,7 39,5 40,2 41,1 44,0<br />
25,7 24,1 23,6 30,0 23,8 23,4 26,1 29,2<br />
36,8 36,4 26,9 42,5 36,0 40,2 26,9 37,7<br />
882 838 874 871 816 854 852 863<br />
1111 1079 1093 1050 1029 1056 1059 1071<br />
96,2 94,5 93,1 97,8 97,5 97,9 96,4 98,2<br />
56,3 64,0 55,0 55,0 66,0 66,0 55,0<br />
6,8 11,2 3,1 1,5 13,2 9,2 4,5 4,9<br />
16,4 14,2 20,4 14,1 15,0 15,1 18,5 13,6<br />
6,43 5,18 7,40 6,10 5,37 6,50 7,61 4,63<br />
4,41 3,98 4,98 4,19 4,06 3,96 4,50 3,85<br />
24,6 28,0 22,2 19,4 23,5 18,8 30,5 18,4<br />
86,8 88,1 88,2 88,9 86,7 86,4 87,1 88,0<br />
60,2 59,4 54,9 67,1 52,6 68,5 65,6 59,9<br />
56,2 57,6 56,5 43,1 54,2 54,1 62,0 54,4<br />
60,8 60,7 67,0 48,5 60,4 66,6 71,2 60,6<br />
56,3 59,8 59,6 60,8 48,7 54,0 54,4 51,8<br />
10,2 8,3 8,3 6,9 5,5 14,6 12,1 10,1<br />
69,9 59,1 66,7 69,4 62,5 84,9 78,1 82,0<br />
72,5 68,1 70,9 78,7 75,9 80,5 77,5 78,6<br />
3,29 2,83 2,47 3,47 3,70 3,65 4,36 3,71<br />
2,08 1,86 2,35 2,04 2,03 3,02 2,01 2,49<br />
1,13 0,97 0,87 1,06 1,39 1,16 1,14 1,50<br />
4,02 5,05 2,79 3,47 5,02 3,36 3,89 3,85<br />
Östergötland<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Kalmar
Gotland<br />
Blekinge<br />
Skåne<br />
Halland<br />
Västra<br />
Götaland<br />
Värmland<br />
Örebro<br />
38,2 23,0 29,9 22,8 24,6 27,0 32,7 31,3 25,9 31,2 25,1 23,6 22,3 24,5<br />
57,3 46,7 51,7 43,3 43,8 43,6 47,5 47,5 45,2 49,1 48,3 40,0 36,8 36,4<br />
32,0 23,2 24,4 19,8 25,2 28,5 26,8 30,0 24,6 34,8 28,6 27,5 24,2 30,4<br />
49,8 32,2 33,3 28,2 37,1 46,6 41,2 31,1 38,7 41,7 34,7 42,3 37,4 46,1<br />
974 823 887 900 910 908 883 928 940 873 987 829 986 944<br />
1209 1042 1137 1055 1135 1163 1121 1115 1189 1086 1252 1061 1226 1201<br />
95,4 97,3 95,8 97,4 96,7 97,7 97,9 97,2 97,6 97,0 98,1 97,3 96,7 96,1<br />
Västmanland<br />
53,0 55,5 60,0 50,0 63,0 49,0 50,0 44,3 55,0 55,0 66,0 47,0<br />
10,4 2,3 7,7 4,7 5,2 2,9 5,8 12,1 2,2 4,3 1,8 2,4 2,3 1,8<br />
11,5 12,3 17,1 17,3 19,8 17,6 14,5 15,1 14,2 15,3 16,7 14,9 19,6 15,7<br />
3,87 6,28 7,23 7,33 8,16 7,27 5,94 5,62 5,28 5,91 6,05 5,33 6,61 4,68<br />
4,43 4,06 4,08 4,19 5,44 5,04 4,25 4,22 4,27 4,13 4,44 3,48 4,83 4,62<br />
19,9 26,8 23,1 26,5 26,8 21,0 22,2 22,6 21,1 24,4 24,1 22,0 21,2 20,5<br />
83,8 86,6 84,4 88,0 86,6 87,0 83,8 87,3 86,5 86,9 88,4 87,6 85,9 87,5<br />
50,2 59,2 60,9 61,8 62,8 63,2 59,4 58,1 63,4 57,3 60,7 56,5 49,5 56,5<br />
48,0 56,7 55,5 62,0 56,9 54,0 54,6 62,1 65,6 57,5 53,6 56,8 45,7 57,3<br />
48,2 75,7 57,0 48,2 60,2 66,9 63,3 65,5 67,5 70,2 63,4 52,0 49,1 66,2<br />
57,4 62,6 56,2 61,1 52,3 55,6 56,9 57,0 60,5 51,4 54,8 56,5 57,0 62,6<br />
0,0 12,4 10,1 9,8 12,7 12,1 14,9 5,4 10,2 14,2 7,1 5,3 11,7 11,9<br />
50,0 82,6 78,4 60,2 70,4 75,7 76,0 74,7 79,4 74,1 75,3 56,4 71,3 69,1<br />
77,5 66,0 73,6 73,5 72,4 74,0 77,4 74,6 69,5 71,2 70,0 65,6 80,1 79,4<br />
4,27 3,00 3,52 2,43 3,40 3,22 4,09 3,93 3,68 3,12 3,26 2,44 3,68 3,51<br />
4,03 3,59 1,80 1,50 2,17 1,82 2,09 2,55 2,92 1,67 2,29 1,14 1,62 2,44<br />
1,25 1,36 1,18 0,67 1,26 1,05 1,04 1,63 1,13 1,28 1,06 0,99 1,23 1,15<br />
3,36 5,39 4,13 3,40 3,45 3,06 3,44 2,58 3,91 3,01 4,63 3,71 4,08 3,19<br />
Dalarna<br />
Gävleborg<br />
Västernorrland<br />
Jämtland<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten
Indikator (• = ny indikator 2007) Rikssnitt<br />
Diabetesvård<br />
21 Andel diabetiker som når mål<br />
för HbA1c, 2006.<br />
22 Andel diabetiker som når mål<br />
för blodtryck, 2006.<br />
23 Andel diabetiker med blodtryckssänkande<br />
• läkemedelsbehandling, 2006.<br />
24 Andel diabetiker med blodfettssänkande<br />
• läkemedelsbehandling, 2006.<br />
Strokesjukvård<br />
25a Dödlighet inom 28 dagar efter stroke,<br />
2002-2004. Kvinnor<br />
25b Dödlighet inom 28 dagar efter stroke,<br />
2002-2004. Män<br />
26a Dödlighet inom 28 dagar efter stroke,<br />
• 2004-2006. Sjukhusvårdade pat. Kvinnor<br />
26b Dödlighet inom 28 dagar efter stroke,<br />
• 2004-2006. Sjukhusvårdade pat. Män<br />
27a. Andel strokepatienter som vårdats<br />
på strokeenhet, 2006. Kvinnor<br />
27b Andel strokepatienter som vårdats<br />
på strokeenhet, 2006. Män<br />
28 Andel strokepatienter som var ADL-beroende<br />
3 månader efter akutfasen, 2006.<br />
29a Andel strokepat. med hjärtflimmer med blod-<br />
• förtunnande behandl., jan.-jun. 2007. Kvinnor<br />
29b Andel strokepat. med hjärtflimmer med blod-<br />
• förtunnande behandl., jan.-jun. 2007. Män<br />
30 Återinskrivningar för strokesjukvård<br />
• inom 365 dagar efter stroke, 2001-2005.<br />
Hjärtsjukvård<br />
31a Dödlighet inom 28 dagar efter hjärtinfarkt,<br />
2002-2004. Kvinnor<br />
31b Dödlighet inom 28 dagar efter hjärtinfarkt,<br />
2002-2004. Män<br />
32a Dödlighet inom 28 dagar efter hjärtinfarkt,<br />
• 2004-2006, sjukhusvårdade pat. Kvinnor<br />
32b Dödlighet inom 28 dagar efter hjärtinfarkt,<br />
• 2004-2006, sjukhusvårdade pat. Män<br />
33a Andel reperfusionsbehandl. patienter<br />
• vid ST-höjningsinfarkt, 2006. Kvinnor<br />
33a Andel reperfusionsbehandl. patienter<br />
• vid ST-höjningsinfarkt, 2006. Män<br />
34a Andel kranskärlsröntgade patienter vid<br />
icke ST-höjningsinfarkt, 2006. Kvinnor<br />
34b Andel kranskärlsröntgade patienter vid<br />
icke ST-höjningsinfarkt, 2006. Män<br />
35a Andel clopidogrelbehandlade patienter<br />
vid icke ST-höjningsinfarkt, 2006. Kvinnor<br />
35b Andel clopidogrelbehandlade patienter<br />
vid icke ST-höjningsinfarkt, 2006. Män<br />
36a Hjärtkirurgi – medianväntetid<br />
till operation, 2006. Kvinnor<br />
36b Hjärtkirurgi – medianväntetid<br />
till operation, 2006. Män<br />
Stockholm<br />
Uppsala<br />
Sörmland<br />
55,0 53,7 54,0 61,4 60,8 58,0 55,3 51,8<br />
32,8 33,6 29,5 32,2 36,0 31,1 29,3 34,1<br />
73,0 72,2 73,1 72,4 74,2 72,3 73,9 70,1<br />
49,9 51,0 45,6 50,4 53,6 50,3 55,3 48,9<br />
23,4 21,9 19,0 20,6 25,6 23,8 25,0 25,2<br />
22,8 22,2 18,1 22,6 23,7 24,1 24,1 26,6<br />
14,7 14,2 13,6 15,2 15,8 14,8 18,7 16,4<br />
14,8 15,3 10,0 16,2 15,0 14,6 14,8 20,0<br />
80,2 71,6 79,2 81,1 90,9 79,4 85,2 80,9<br />
83,0 76,5 81,6 81,6 89,6 79,4 89,7 85,9<br />
20,5 18,4 22,2 20,1 17,3 26,0 28,4 25,9<br />
40,8 32,4 37,7 48,3 56,9 41,6 60,7 51,8<br />
50,2 44,4 47,4 65,5 63,2 47,9 48,8 47,4<br />
9,7 10,2 9,1 8,9 7,4 11,6 11,3 7,9<br />
30,3 31,3 25,6 33,0 30,7 29,4 26,1 33,3<br />
33,0 35,4 26,4 32,3 33,8 33,2 29,2 34,6<br />
15,1 14,1 14,1 13,2 17,0 14,7 15,3 16,9<br />
16,1 16,4 13,8 15,7 16,4 15,3 13,9 17,5<br />
70,7 75,6 81,6 60,9 83,5 58,2 75,8 87,5<br />
74,3 77,5 89,1 61,6 81,3 73,6 85,0 74,5<br />
69,4 73,4 78,0 86,2 60,4 68,8 63,0 77,5<br />
76,5 76,9 89,9 81,6 72,4 80,1 73,3 81,7<br />
75,7 73,9 92,2 91,3 66,9 85,9 80,7 74,5<br />
84,1 84,3 94,0 92,2 81,3 85,8 92,6 79,2<br />
29,0 40,0 27,0 41,0 42,0 65,0 15,0 36,0<br />
22,0 28,0 25,0 35,0 15,0 21,0 14,0 30,0<br />
Östergötland<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Kalmar
Gotland<br />
Blekinge<br />
Skåne<br />
Halland<br />
Västra<br />
Götaland<br />
Värmland<br />
Örebro<br />
38,0 59,7 50,4 59,2 58,8 50,6 51,0 55,3 44,4 56,4 49,6 53,7 57,6 43,7<br />
30,8 23,8 34,4 36,8 33,5 36,3 32,0 36,7 26,2 33,5 31,1 28,7 33,8 31,2<br />
75,1 71,9 72,6 71,9 71,9 74,7 73,1 73,0 72,6 74,7 76,9 75,2 77,7 76,3<br />
39,7 46,6 53,3 45,8 45,7 51,5 50,6 55,6 51,4 49,5 49,7 48,5 54,2 48,7<br />
19,4 23,4 24,3 22,6 23,2 27,8 23,7 20,6 22,1 28,9 20,6 23,3 22,7 24,4<br />
27,7 26,2 21,5 20,0 23,0 25,2 22,2 19,7 23,3 26,0 20,6 24,2 20,9 23,9<br />
14,4 14,9 14,1 14,7 13,5 19,4 17,2 11,7 13,3 17,6 12,8 17,3 13,9 17,2<br />
15,3 16,5 13,0 13,5 13,7 17,0 16,5 14,1 15,1 18,4 12,8 16,7 12,8 16,5<br />
96,2 83,3 79,5 84,8 81,6 76,9 87,9 78,0 69,6 77,1 90,7 68,9 88,4 92,2<br />
100,0 86,9 82,0 87,9 84,7 81,8 90,2 77,8 73,0 78,0 93,1 79,5 90,4 91,5<br />
27,1 27,5 18,6 22,0 21,2 19,2 20,6 17,1 21,0 20,9 17,5 23,7 18,9 23,3<br />
57,1 46,9 40,9 47,3 34,4 37,1 42,1 48,2 47,4 53,2 42,9 41,7 51,7 46,5<br />
76,9 63,3 57,9 54,9 43,1 62,7 48,8 53,2 51,8 63,8 42,6 50,0 48,8 58,1<br />
10,1 9,1 9,1 9,8 9,9 7,8 9,6 9,3 9,4 8,9 11,6 11,2 10,9 11,3<br />
29,9 30,4 29,7 29,5 30,6 32,2 35,5 27,7 31,8 29,2 26,7 30,6 28,7 28,3<br />
34,6 35,4 32,4 29,3 32,6 34,6 37,2 31,0 33,7 31,9 30,6 34,6 31,2 34,1<br />
12,0 13,2 14,7 15,6 15,4 16,6 18,7 14,6 14,0 15,1 17,4 15,6 13,5 13,7<br />
17,3 13,9 16,3 16,1 16,0 18,0 19,9 14,1 14,4 16,7 15,0 17,3 14,6 17,3<br />
66,7 70,8 75,4 61,2 71,8 66,7 72,1 73,2 60,9 55,9 66,7 36,0 65,2 64,3<br />
61,5 68,2 75,0 81,3 73,8 73,7 73,6 71,7 67,7 70,9 68,8 56,1 78,4 58,8<br />
53,8 82,4 74,7 57,7 66,7 67,1 69,0 62,9 58,5 75,7 63,9 51,7 77,8 45,8<br />
50,0 74,3 83,2 74,0 74,4 77,3 86,5 78,4 73,8 67,8 64,7 64,2 72,6 62,5<br />
73,7 66,7 79,9 69,5 70,6 74,2 74,4 78,7 63,3 89,1 62,8 72,7 77,1 73,1<br />
91,4 74,0 86,0 83,7 80,1 81,9 86,5 91,7 71,2 85,6 91,7 84,0 83,0 86,8<br />
34,0 11,0 28,0 31,0 20,0 24,0 22,0 37,0 43,0 25,0 46,0 69,0 38,0 59,0<br />
34,0 10,0 18,0 21,0 16,0 17,0 18,0 22,0 32,0 29,0 33,0 52,0 48,0 44,0<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Gävleborg<br />
Västernorrland<br />
Jämtland<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten
Indikator (• = ny indikator 2007) Rikssnitt<br />
37a Andel pat. med blodfettssänk. behandl.<br />
• efter hjärtinfarkt, jan.-jun. 2007. Kvinnor<br />
37b Andel pat. med blodfettssänk. behandl.<br />
• efter hjärtinfarkt, jan.-jun. 2007. Män<br />
Ortopedisk sjukvård<br />
38 Knäledsplastik - revisioner inom 1 år<br />
p.g.a. infektion, 1996-2005.<br />
39 Knäledsplastik - risk för revision<br />
inom 5 år, 1996-2005.<br />
40 Total höftledsplastik - andel implantat<br />
som överlever 10 år, 1992-2006.<br />
41 Total höftledsplastik - omoperation<br />
inom 2 år, alla orsaker, 2003-2006.<br />
42 Total höftledsplastik - patientskattat<br />
resultat <strong>av</strong> operation, 2003-2006.<br />
43 Höftfraktur - andel pat. som skrivs ut till<br />
ursprungligt boende efter sjukhusvistelse, 2006.<br />
44 Höftfraktur - medelväntetid till<br />
operation, dygn, 2006.<br />
Annan behandling<br />
45 Ljumskbråck – relativ risk för<br />
omoperation, 1992-2006.<br />
46a Kataraktoper. - andel med synskärpa<br />
under 0,5 på bästa ögat, 2006. Kvinnor<br />
46b Kataraktoper. - andel med synskärpa<br />
under 0,5 på bästa ögat, 2006. Män<br />
47 Antal självmord eller -försök per 100 000 inv.<br />
• efter psyk. slutenvård, 2002-2006.<br />
48 Ätstörningsvård - andel förbättrade ett år<br />
• efter behandlingsstart, 2003-2006.<br />
B • Patienterfarenheter<br />
1 Andel i befolkningen som anser sig ha<br />
tillgång till den vård man behöver, 2006.<br />
2 Andel i befolkningen som har förtroende<br />
för vården vid vårdcentraler (motsv.), 2006.<br />
3 Andel i befolkningen som har förtroende<br />
för vården vid sjukhus, 2006.<br />
4 Sammanfattande betyg på besök vid<br />
vårdcentral (motsv.), 2006.<br />
5 Sammanfattande betyg på besök vid<br />
mottagning/klinik vid sjukhus, 2006.<br />
6 Andel som anser att man fick den hjälp<br />
• man förväntat sig - alla besök, 2006.<br />
7 Andel som anser att väntetiden var rimlig<br />
vid besök på vårdcentral (motsv.), 2006.<br />
8 Andel som anser att det var lätt att komma<br />
fram till vårdcentral (motsv.) per telefon, 2006.<br />
9a Andel strokepat. som var nöjda el. mycket<br />
nöjda med vården vid sjukhuset, 2006. Kvinnor<br />
9b Andel strokepat. som var nöjda el. mycket<br />
nöjda med vården vid sjukhuset, 2006. Män<br />
10a Andel strokepatienter som är nöjda<br />
med rehabiliteringen, 2006. Kvinnor<br />
10b Andel strokepatienter som är nöjda<br />
med rehabiliteringen, 2006. Män<br />
Stockholm<br />
Uppsala<br />
Sörmland<br />
80,7 77,8 72,7 83,3 84,3 80,9 79,6 85,2<br />
85,3 82,8 79,6 86,0 87,1 85,6 90,5 89,7<br />
2,91 3,39 3,65 0,71 1,78 0,48 5,78 3,54<br />
3,07 3,27 3,99 1,43 1,86 2,34 2,90 2,82<br />
93,0 91,6 88,2 96,7 94,7 94,1 95,1 95,6<br />
1,52 1,73 2,20 1,15 1,06 1,78 0,56 1,63<br />
Östergötland<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
0,36 0,37 0,41 0,37 0,38<br />
52,0 38,0 51,0 61,0 42,0 49,0 49,0<br />
1,20 1,60 0,80 1,00 0,90 0,80 0,80<br />
Kalmar<br />
1,11 0,95 1,38 0,99 0,77 1,10 1,17<br />
24,4 20,5 25,1 25,8 33,8 22,0 17,5 25,9<br />
22,2 17,3 23,0 22,0 31,0 22,4 21,9 26,1<br />
13,7 14,4 15,9 14,2 11,7 19,2 15,1 14,7<br />
31,4 43,1 27,9 35,6 34,7 0,0 35,9<br />
73,9 75,3 73,2 71,8 71,8 81,1 77,4 81,6<br />
53,0 50,7 53,7 51,7 52,2 60,0 53,5 62,5<br />
66,5 63,5 71,3 61,5 65,1 72,3 73,1 71,7<br />
78,0 77,1 76,2 76,3 78,4 79,6 77,5 85,1<br />
83,8 83,3 84,2 81,2 78,3 83,5 84,2 85,7<br />
82,4 82,3 84,5 81,3 79,9 82,5 82,0 86,0<br />
77,8 76,5 77,2 75,3 72,3 80,9 75,7 87,0<br />
62,7 65,7 52,9 68,1 62,5 55,9 63,5 74,3<br />
90,7 90,8 83,8 83,0 95,4 91,8 92,5 95,2<br />
92,7 94,2 88,7 88,5 93,3 93,4 94,0 93,5<br />
73,3 64,5 62,3 71,8 73,7 77,6 75,9 69,6<br />
76,0 70,4 68,6 71,6 70,9 80,9 82,5 73,7
Gotland<br />
Blekinge<br />
Skåne<br />
Halland<br />
Västra<br />
Götaland<br />
Värmland<br />
Örebro<br />
66,0 80,5 84,9 85,7 77,7 80,1 84,7 90,1 78,2 83,6 77,1 77,0 74,9 81,8<br />
72,4 89,3 87,8 86,2 83,8 82,3 87,4 93,2 87,1 87,5 84,8 78,1 83,2 84,7<br />
0,00 1,76 2,94 2,60 2,22 3,44 1,78 1,71 4,33 4,25 4,22 1,64 3,56 4,31<br />
3,48 2,41 3,47 2,24 2,82 2,69 2,41 1,48 4,18 5,34 3,16 3,90 2,61 3,75<br />
85,8 92,0 90,9 92,6 93,4 91,9 95,2 94,3 92,7 93,4 94,5 94,5 96,4 94,1<br />
3,37 1,42 1,44 2,01 1,26 1,85 1,03 0,52 0,87 2,48 2,28 1,06 0,53 1,99<br />
Västmanland<br />
0,44 0,37 0,35 0,34 0,36 0,41 0,37 0,41 0,40 0,40<br />
46,0 52,0 50,0 47,0 57,0 57,0 52,0 46,0 66,0 52,0 50,0 68,0<br />
0,80 0,90 1,30 1,10 1,30 1,20 1,40 1,10 0,80 1,20 1,80 1,10<br />
0,76 0,46 1,02 1,86 1,32 0,79 0,58 0,59 0,73 1,51 0,24 0,82 0,86 0,91<br />
21,6 16,0 27,9 25,3 23,3 25,4 30,0 18,5 24,0 28,8 29,0 34,1 21,1 23,9<br />
21,8 18,5 25,0 20,7 21,6 22,3 28,4 14,9 23,9 25,1 26,3 29,0 22,3 21,9<br />
7,7 8,2 12,6 14,3 14,7 11,9 15,1 15,8 13,1 12,3 11,1 10,7 10,8 13,4<br />
27,9 15,4 29,8 55,6 19,5 70,0 60,6 75,0 35,3 32,7 40,0 20,6<br />
77,8 71,2 82,5 70,5 69,4 76,4 72,3 72,1 68,8 73,3 73,1 78,2 76,9<br />
56,0 50,9 63,5 51,2 51,0 50,6 56,5 51,6 53,0 53,2 54,7 55,7 55,4<br />
71,7 66,8 67,5 66,0 62,7 74,1 64,7 68,2 56,2 66,0 69,4 72,4 67,9<br />
83,5 79,4 83,3 76,9 73,0 80,9 78,9 74,0 75,9 75,2 79,1 79,9 77,8<br />
86,1 82,5 87,7 83,6 83,0 87,5 82,4 92,1 84,8 80,9 84,7 85,5 85,4<br />
88,3 81,7 85,8 81,9 81,0 84,4 82,1 82,1 80,6 81,1 83,3 84,5 82,7<br />
81,9 75,9 85,0 77,0 85,6 74,8 80,5 73,1 79,6 74,5 72,4 80,1 79,8<br />
65,7 54,0 73,3 64,3 49,7 68,3 58,6 64,8 67,9 53,2 45,7 64,7 75,8<br />
100,0 97,8 89,7 85,1 89,7 91,3 95,6 90,4 92,6 87,7 93,0 88,0 95,7 94,3<br />
93,8 96,6 92,2 83,6 92,4 93,1 97,4 92,7 95,9 91,4 94,1 96,8 92,3 95,2<br />
67,9 89,9 78,6 67,7 76,4 70,8 78,4 68,1 75,9 69,4 73,5 62,9 80,4 79,6<br />
73,7 91,8 78,9 68,0 80,5 69,0 76,1 75,7 80,8 72,1 77,1 72,3 76,7 80,0<br />
Dalarna<br />
Gävleborg<br />
Västernorrland<br />
Jämtland<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten
Indikator (• = ny indikator 2007) Rikssnitt<br />
C • Tillgänglighet<br />
Primärvård<br />
1 Andel patienter som fick läkarbesök i<br />
primärvården inom 7 dagar, mars 2007.<br />
2 Andel patienter som fick läkarbesök i<br />
primärvården samma dag, mars 2007.<br />
Specialiserad vård<br />
3 Antal pat. som väntat längre än 90 dagar<br />
per 1000 inv. - mottagning, 30 april 2007.<br />
4 Antal pat. som väntat längre än 90 dagar<br />
per 1000 inv. - behandling, 30 april 2007.<br />
D • Kostnader<br />
Kostnad per invånare<br />
1 Hälso- <strong>och</strong> sjukvårdskostnad per invånare,<br />
exkl. hemsjukv. <strong>och</strong> tandvård, 2006, kr.<br />
2 Faktisk <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdskostnad per<br />
inv. 2006 i relation till förväntad kostnad.<br />
3 Kostnader för primärvård<br />
per invånare, 2006, kr.<br />
4 Kostnader för specialiserad somatisk<br />
vård per invånare, 2006, kr.<br />
5 Kostnader för specialiserad psykiatrisk<br />
vård per invånare, 2006, kr.<br />
6 Hälso- <strong>och</strong> sjukvårdskostnad per inv.<br />
Förändring 2004-2006 i löpande priser.<br />
Kostnad per prestation<br />
7 Kostnad per (konsumerad) DRG-poäng.<br />
Spec. somatisk vård, 2006, kr.<br />
8 Årlig förändring <strong>av</strong> kostnad per<br />
DRG-poäng 2004-2006 i fasta priser.<br />
9 Kostnad per viktad vårdkontakt<br />
i primärvård, 2006, kr.<br />
Kostnadseffektiva behandlingar<br />
10 Andel omeprazolbehandling<br />
• vid magsår, 2006.<br />
11 Andel val <strong>av</strong> lågkostnadsstatiner vid<br />
• blodfettssänkande behandling, 2006.<br />
12 Andel framfallsoperationer utförda<br />
• i dagkirurgi, 2006.<br />
13 Andel ljumskbråcksoperationer<br />
• utförda i dagkirurgi, 2006.<br />
Stockholm<br />
Uppsala<br />
Sörmland<br />
88,0 89,0 78,0 84,0 87,0 92,0 90,0 90,0<br />
66,0 66,0 57,0 67,0 63,0 64,0 72,0 62,0<br />
7,0 7,7 7,2 3,7 6,1 2,9<br />
2,5 2,8 3,1 1,5 1,1<br />
18 210 19 014 17 276 17 420 16 307 17 502 17 700 18 056<br />
100,0 110,0 98,9 94,5 91,2 97,5 98,3 97,5<br />
2 939 2 999 2 654 2 891 3 050 2 984 2 641 3024<br />
9 837 10 189 9 620 10 033 8 603 9 311 9 543 9 578<br />
1 758 2 230 1 719 1 548 1 285 1 623 1 897 1 536<br />
7,3 5,8 6,3 6,1 10,3 10,0 7,8 7,9<br />
41 924 42 746 38 815 48 425 40 028 38 881 42 345 36 414<br />
-1,5 -1,6 -4,0 -0,3 0,4 -1,6 0,6 -3,1<br />
1 220 1 184 1 591 1 524 1 447 1 330 1 239 1 266<br />
69,0 67,7 68,9 72,6 77,0 73,3 83,9 78,6<br />
80,9 77,9 81,7 88,6 83,7 84,8 82,2 85,3<br />
10,0 1,4 2,0 10,1 44,6 11,5 5,2 0,0<br />
77,5 65,5 75,2 88,5 90,7 71,4 82,8 86,5<br />
Östergötland<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Kalmar
Gotland<br />
Blekinge<br />
Skåne<br />
Halland<br />
Västra<br />
Götaland<br />
Värmland<br />
Örebro<br />
88,0 91,0 85,0 97,0 91,0 85,0 82,0 85,0 80,0 88,0 83,0 86,0 82,0 90,0<br />
56,0 65,0 68,0 77,0 72,0 65,0 60,0 56,0 55,0 66,0 60,0 65,0 55,0 69,0<br />
3,0 8,6 4,2 5,8 3,1 12,1 9,9 10,9 12,2<br />
0,4 1,4 2,7 6,5 2,1 1,3 5,7 2,8 1,6<br />
20 786 19 053 18 173 16 807 17 505 18 447 18 512 18 078 18 408 18 683 19 619 18 915 18 828 20 104<br />
114,7 108,3 95,9 90,8 92,7 99,9 101,4 101,6 102,7 103,7 102,7 102,5 103,8 102,8<br />
2 880 2 660 2 529 3 099 2 821 2 940 2 891 2 679 3 001 3 650 3 233 3 928 2 922 4 109<br />
12 008 10 461 10 470 9 157 9 131 9 642 9 907 9 726 9 949 9 671 11 289 9 469 10 198 10 382<br />
1 972 1 942 1 657 1 238 1 805 1 415 1 879 1 694 1 618 1 510 1 420 1 457 1 656 1 453<br />
11,8 8,1 8,5 7,8 6,0 6,5 6,9 12,9 7,1 6,6 5,8 7,3 10,4 7,1<br />
47 978 45 460 41 984 38 884 41 396 43 852 46 725 40 035 43 474 42 848 46 304 42 072 44 859 44 541<br />
1,0 -1,2 0,0 -1,7 -4,0 -0,6 1,2 -2,6 -1,2 -1,4 -3,3 -0,2 0,8 -4,5<br />
1 073 1 114 1 042 1 175 1 187 1 284 1 297 1 086 1 118 1 351 1 104 1 609 1 330 1 373<br />
79,6 74,5 69,1 71,5 66,9 54,8 49,7 62,7 69,5 70,9 73,6 70,6 70,9 73,0<br />
79,6 83,4 81,9 82,2 78,0 83,0 87,3 80,9 79,8 83,6 76,6 75,8 75,4 80,3<br />
0,0 0,0 12,3 1,5 6,5 1,6 0,6 8,2 0,4 25,3 55,2 1,8 0,0 19,2<br />
1,5 90,6 72,6 74,7 75,8 93,9 21,7 85,1 78,4 72,9 88,5 84,4 79,4 88,6<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Gävleborg<br />
Västernorrland<br />
Jämtland<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten
40 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
A<br />
Medicinska<br />
resultat
A Medicinska resultat<br />
Indikatorgruppen Medicinska resultat innehåller mer än hälften <strong>av</strong> alla indikatorer.<br />
Detta är ett medvetet val. Väntetider, patientuppfattningar <strong>och</strong> kostnader är viktiga<br />
aspekter på <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> <strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong>, men <strong>sjukvårdens</strong> resultat<br />
i termer <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>effekten för patienter <strong>och</strong> befolkningar är den tyngst vägande<br />
faktorn när ett <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdssystem ska värderas.<br />
För att skapa överblick har en indelning i olika rubrikområden gjorts. Den är snarlik,<br />
men inte identisk med, indelningen i förra årets rapport. De 48 indikatorerna<br />
delas in i följande rubrikområden:<br />
• Allmänna indikatorer inkl vaccinationer, screening m m<br />
• Läkemedelsanvändning<br />
• Cancersjukvård<br />
• Mödra<strong>hälso</strong>vård, förlossnings- <strong>och</strong> nyföddhetsvård<br />
• Diabetesvård<br />
• Strokesjukvård<br />
• Hjärtsjukvård<br />
• Ortopedisk sjukvård<br />
• Annan behandling<br />
42 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
ALLMÄNNA INDIKATORER INKL<br />
VACCINATIONER, SCREENING M M<br />
Åtgärdbar dödlighet<br />
Sedan mitten <strong>av</strong> 1980-talet har ett arbete bedrivits inom EU med <strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>-<br />
<strong>och</strong> sjukvården i medlemsländerna med hjälp <strong>av</strong> ett mått på så kallad åtgärdbar<br />
dödlighet. Tanken med att skapa ett mått för åtgärdbar dödlighet är att den kunskap<br />
som finns om vissa sjukdomars orsaker <strong>och</strong> om olika behandlingsmetoders <strong>effektivitet</strong><br />
ska omsättas till handling, genom att i ett mått fokusera på den dödlighet i en<br />
befolkning som man kan påverka (1). Se vidare indikatorbeskrivning i bilaga 1.<br />
Måttet åtgärdbar dödlighet består <strong>av</strong> dödlighet i ett antal utvalda diagnoser <strong>och</strong><br />
dödsorsaker. Bland de diagnoser som valts ut finns för det första sådana som främst<br />
bedömts vara möjliga att påverka med olika medicinska insatser, genom tidig upptäckt<br />
<strong>och</strong> behandling. Detta kallar vi här för sjukvårdsrelaterad åtgärdbar dödlighet.<br />
Exempel på diagnoser i denna indikator är blindtarmsinflammation, stroke, gallstenssjukdom<br />
<strong>och</strong> livmoderhalscancer.<br />
Den andra gruppen diagnoser <strong>och</strong> dödsorsaker som har valts ut, är sådana som anses<br />
möjliga att påverka med bredare <strong>hälso</strong>politiska insatser, som kampanjer för rök<strong>av</strong>vänjning<br />
<strong>och</strong> förbättrade alkoholvanor. Denna indikator kallar vi här <strong>hälso</strong>politiskt<br />
åtgärdbar dödlighet. Exempel på de diagnoser <strong>och</strong> dödsorsaker som ingår i denna<br />
indikator är lungcancer, levercirros <strong>och</strong> motorfordonsolyckor.<br />
Med hänsyn till den medicinska utvecklingen har listan senare ytterligare modifierats.<br />
Diabetes har lagts till som en <strong>av</strong> diagnoserna i sjukvårdsindikatorn <strong>och</strong> cancer<br />
i matstrupe som en diagnos i den <strong>hälso</strong>politiska indikatorn. Vidare har den åldersgrupp<br />
i befolkningen som studeras <strong>av</strong>gränsats till åldern 1–74 år.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 43
Hälsopolitiskt åtgärdbar dödlighet (A:1)<br />
Landstingens <strong>hälso</strong>politiskt åtgärdbara dödlighet <strong>av</strong>seende kvinnor återges i diagram<br />
A:1, uttryckt som antalet åtgärdbara dödsfall per 100 000 invånare, sammantaget för<br />
åren 2001–2004. Jämförelsen är åldersstandardiserad, vilket innebär att korrigering<br />
gjorts för skillnader i befolkningens åldersstruktur mellan de olika landstingen. I<br />
denna indikator utgör dödsfall på grund <strong>av</strong> lungcancer <strong>och</strong> motortrafikolyckor den<br />
absolut största andelen dödsfall.<br />
Variationen mellan landstingen för kvinnor är relativt stor, med en grupp landsting<br />
med värden kring 20 <strong>och</strong> en annan med värden strax över 30. Jönköping, Kronoberg<br />
<strong>och</strong> Västerbotten har lägst dödlighet. En orsak till detta är den låga dödligheten i<br />
lungcancer där kvinnorna i Jönköping ligger lägst i landet <strong>och</strong> Västerbotten har<br />
den lägsta andelen dagligrökare i Sverige. Förutom Gotland, som på grund <strong>av</strong> sin<br />
begränsade storlek får stora slumpvariationer, har Örebro den högsta dödligheten<br />
för kvinnor. Det är främst den höga dödligheten i levercirros <strong>och</strong> lungcancer som<br />
bidrar till Örebros höga dödlighet.<br />
För män, som redovisas i samma diagram, ligger Skåne <strong>och</strong> Stockholm högst. Bägge<br />
länen har en hög dödlighet i lungcancer, vilket återspeglar den höga andelen dagligrökare.<br />
Stockholm ligger dessutom högt även i fråga om dödlighet i levercirros. Västerbotten<br />
<strong>och</strong> Norrbotten har lägst dödlighet för män. Västerbotten har lägst dödlighet<br />
i landet vad gäller levercirroser. Även lungcancerdödligheten är låg i Västerbotten i<br />
förhållande till riket. Norrbotten har lägst dödlighet i landet i lungcancer.<br />
Den <strong>hälso</strong>politiskt åtgärdbara dödligheten är betydligt lägre för kvinnor än för män,<br />
med värdena 27,2 respektive 46,0 dödsfall per 100 000 invånare för dessa år – således<br />
en nästan dubbelt så hög dödlighet för män som för kvinnor. Det finns skillnader<br />
inom landstingen, även om dödligheten bland män är större än bland kvinnor i alla<br />
landsting. I Blekinge <strong>och</strong> Västernorrland är skillnaden mellan kvinnor <strong>och</strong> män, till<br />
männens nackdel, störst. Omvänt är skillnaden i dödlighet mellan kvinnor <strong>och</strong> män<br />
minst i Västerbotten, Norrbotten <strong>och</strong> Örebro.<br />
44 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Västerbotten<br />
Halland<br />
Blekinge<br />
Östergötland<br />
Jämtland<br />
Kalmar<br />
Norrbotten<br />
Västra Götaland<br />
Uppsala<br />
Västernorrland<br />
Dalarna<br />
Värmland<br />
RIKET<br />
Skåne<br />
Sörmland<br />
Gävleborg<br />
Västmanland<br />
Stockholm<br />
Örebro<br />
Gotland<br />
Norrbotten<br />
Västerbotten<br />
Östergötland<br />
Jämtland<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Uppsala<br />
Halland<br />
Värmland<br />
Västra Götaland<br />
Kalmar<br />
Dalarna<br />
RIKET<br />
Blekinge<br />
Västmanland<br />
Örebro<br />
Sörmland<br />
Västernorrland<br />
Gävleborg<br />
Stockholm<br />
Skåne<br />
Gotland<br />
20,9<br />
21,9<br />
22,3<br />
22,8<br />
23,0<br />
23,3<br />
23,6<br />
24,3<br />
24,5<br />
24,6<br />
24,8<br />
25,1<br />
25,9<br />
27,0<br />
27,2<br />
29,9<br />
29,9<br />
31,2<br />
31,3<br />
31,4<br />
32,7<br />
38,2<br />
36,4<br />
36,8<br />
39,5<br />
40,0<br />
40,2<br />
41,1<br />
42,1<br />
43,3<br />
43,6<br />
43,8<br />
44,0<br />
45,2<br />
46,0<br />
46,7<br />
47,5<br />
47,5<br />
47,7<br />
48,3<br />
49,1<br />
51,6<br />
51,7<br />
57,3<br />
Kvinnor<br />
0 20 40 60 80<br />
Antal per 100 000<br />
Män<br />
0 20 40 60 80<br />
Antal per 100 000<br />
Diagram A:1 Åtgärdbar dödlighet 2001–2004 per 100 000 invånare, 1–74 år.<br />
Hälsopolitisk indikator. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 45
Sjukvårdsrelaterad åtgärdbar dödlighet (A:2)<br />
För indikatorn sjukvårdsrelaterad åtgärdbar dödlighet spelar stroke <strong>och</strong> diabetes en<br />
stor roll, för kvinnor även cancer i livmoderhalsen. Ur diagram A:2 kan utläsas att<br />
Halland ligger lägst för kvinnor <strong>och</strong> även för männen är Halland bland de landsting<br />
med lägst dödlighet. Kronoberg ligger allra lägst bland männen. Diabetesdödligheten<br />
är lägst i Halland <strong>och</strong> Kronoberg för männen <strong>och</strong> i Halland <strong>och</strong> Västerbotten<br />
för kvinnor. Variationen mellan landsting är ungefär lika stor som den är för den<br />
<strong>hälso</strong>politiskt åtgärdbara dödligheten.<br />
Gävleborg ligger högst bland kvinnorna. Detta som följd <strong>av</strong> att man <strong>av</strong> alla landstingen<br />
har högst dödlighet både i stroke <strong>och</strong> i livmoderhalscancer. Diabetesdödligheten<br />
är högst för befolkningen på Gotland <strong>och</strong> i Södermanland.<br />
Bland män har Gotland <strong>och</strong> Värmland högst dödlighet. Värmland ligger högst vad<br />
gäller dödlighet i stroke. Även diabetesdödligheten är hög i dessa län. Gotland ligger<br />
dessutom högst i riket med <strong>av</strong>seende på dödlighet som följd <strong>av</strong> högt blodtryck <strong>och</strong><br />
därmed sammanhängande sjukdomar.<br />
Dödligheten för män är generellt sett klart högre än för kvinnor, men skillnaderna<br />
är mindre än vad de är för den <strong>hälso</strong>politiskt åtgärdbara dödligheten. Det finns dock<br />
skillnader mellan landstingen. Störst skillnad till männens nackdel är det i landstingen<br />
Värmland, Gotland <strong>och</strong> Jönköping. Minst skillnad mellan könen är det i<br />
Kronoberg, Västmanland <strong>och</strong> Uppsala; i Kronoberg är skillnaden endast 0,8 <strong>av</strong>lidna<br />
per 100 000.<br />
Skillnaderna i sjukvårdsrelaterad åtgärdbar dödlighet ska tolkas med en viss försiktighet,<br />
bland annat eftersom sättet att sätta diagnoser kan variera mellan landstingen.<br />
Särskilt kan detta gälla diabetes.<br />
Det finns inga internationella <strong>jämförelser</strong> med ett identiskt mått på undvikbar dödlighet,<br />
som det som här används. I en snarlik jämförelse, <strong>av</strong>seende den åtgärdbara<br />
dödlighet som <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården kan påverka, var Sveriges dödlighet lägst <strong>av</strong> de<br />
19 undersökta länderna. Dock <strong>av</strong>såg denna jämförelse 1998.<br />
46 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Halland<br />
Blekinge<br />
Jönköping<br />
Uppsala<br />
Östergötland<br />
Stockholm<br />
Västerbotten<br />
Skåne<br />
Dalarna<br />
Västra Götaland<br />
RIKET<br />
Kronoberg<br />
Örebro<br />
Jämtland<br />
Värmland<br />
Västernorrland<br />
Kalmar<br />
Sörmland<br />
Västmanland<br />
Norrbotten<br />
Gotland<br />
Gävleborg<br />
Kronoberg<br />
Uppsala<br />
Halland<br />
Västmanland<br />
Blekinge<br />
Skåne<br />
Västernorrland<br />
Östergötland<br />
Stockholm<br />
RIKET<br />
Västra Götaland<br />
Västerbotten<br />
Kalmar<br />
Dalarna<br />
Jönköping<br />
Örebro<br />
Gävleborg<br />
Jämtland<br />
Sörmland<br />
Norrbotten<br />
Värmland<br />
Gotland<br />
19,8<br />
23,2<br />
23,4<br />
23,6<br />
23,8<br />
24,1<br />
24,2<br />
24,4<br />
24,6<br />
25,2<br />
25,7<br />
26,1<br />
26,8<br />
27,5<br />
28,5<br />
28,6<br />
29,2<br />
30,0<br />
30,0<br />
30,4<br />
32,0<br />
34,8<br />
26,9<br />
26,9<br />
28,2<br />
31,1<br />
32,2<br />
33,3<br />
34,7<br />
36,0<br />
36,4<br />
36,8<br />
37,1<br />
37,4<br />
37,7<br />
38,7<br />
40,2<br />
41,2<br />
41,7<br />
42,3<br />
42,5<br />
46,1<br />
46,6<br />
49,8<br />
Kvinnor<br />
0 20 40 60 80<br />
Antal per 100 000<br />
Män<br />
0 20 40 60 80<br />
Antal per 100 000<br />
Diagram A:2 Åtgärdbar dödlighet 2001–2004 per 100 000 invånare, 1–74 år.<br />
Sjukvårdspolitisk indikator. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 47
Undvikbar slutenvård (A:3)<br />
Indikatorn undvikbar slutenvård <strong>av</strong>ser att mäta <strong>effektivitet</strong>, tillgänglighet <strong>och</strong> adekvat<br />
omhändertagande för vissa specificerade sjukdomstillstånd inom den öppna vården,<br />
som till exempel förebyggande folk<strong>hälso</strong>arbete <strong>och</strong> primärvård. Antagandet är<br />
att om patienter med de utvalda sjukdomstillstånden får ett bra omhändertagande i<br />
den öppna vården, så kan man förhindra ”onödiga” inläggningar på sjukhus.<br />
Måttet undvikbar slutenvård består <strong>av</strong> inläggningar på sjukhus i ett antal utvalda<br />
diagnoser. Bland de diagnoser som valts ut finns först sådana som ska spegla den<br />
öppna vårdens insatser vid kroniska eller mer långvariga åkommor. De kroniska<br />
sjukdomstillstånd som ingår är anemi, astma, diabetes, hjärtsvikt, högt blodtyck,<br />
kroniskt obstruktiv lungsjukdom <strong>och</strong> kärlkramp.<br />
Utöver detta ingår även några akuta tillstånd, där rätt behandling given inom rimlig<br />
tid bedömts kunna förhindra inläggning på sjukhus. De akuta tillstånd som ingår är<br />
blödande magsår, diarré, epileptiska krampanfall, inflammatoriska sjukdomar i de<br />
kvinnliga bäckenorganen, njurbäckeninflammation <strong>och</strong> öra-näsa-halsinfektion.<br />
Liknande sammanvägda mått används internationellt; i engelskspråkig litteratur<br />
används begreppet ambulatory care sensitive conditions. Tillgängligheten i den öppna<br />
vården har visats förklara en del <strong>av</strong> de regionala skillnaderna i slutenvårdstillfällen<br />
för dessa specificerade sjukdomstillstånd.<br />
I diagram A:3 redovisas antalet personer med undvikbara slutenvårdstillfällen per<br />
år under perioden 2004–2006, per 100 000 invånare. Uppgifterna är ålderstandardiserade.<br />
Generellt ligger männen högre, vilket troligen har med urvalet <strong>av</strong> diagnoser<br />
att göra, snarare än att männen ges sämre insatser i öppen vård. Skillnaderna mellan<br />
landstingen är förhållandevis stora, utan att vara extrema.<br />
Översatt till vårdtillfällen, vårddygn <strong>och</strong> därmed till vårdplatsbehov, så är skillnaderna<br />
i resursanvändning intressanta i den löpande sjukvårdsstyrningen. Nedbrytning<br />
<strong>av</strong> jämförelsen till kommuner <strong>och</strong> kommungrupper skulle påvisa påtagligt<br />
större variation.<br />
Dock ska skillnaderna i undvikbar slutenvård tolkas med en viss försiktighet, bland<br />
annat eftersom förekomsten <strong>av</strong> vissa sjukdomstillstånd skiljer sig åt mellan olika<br />
landsting <strong>och</strong> att sättet att sätta diagnoser kan variera mellan landstingen. En annan<br />
faktor är att tillgången på platser i sluten vård sannolikt spelar in. Om slutenvårdsplatserna<br />
är många, är trösklarna för att skrivas in vid sjukhus lägre, <strong>och</strong> vice versa.<br />
Dessa potentiellt undvikbara inläggningar kommer aldrig helt att undvikas; dock<br />
visar skillnaderna mellan landstingen att det finns förutsättningar till ett förbättrat<br />
omhändertagande i den öppna vården.<br />
48 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Östergötland<br />
Blekinge<br />
Jämtland<br />
Stockholm<br />
Kronoberg<br />
Jönköping<br />
Kalmar<br />
Sörmland<br />
Gävleborg<br />
Uppsala<br />
RIKET<br />
Örebro<br />
Skåne<br />
Halland<br />
Värmland<br />
Västra Götaland<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Norrbotten<br />
Gotland<br />
Västerbotten<br />
Västernorrland<br />
Östergötland<br />
Blekinge<br />
Sörmland<br />
Halland<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Jämtland<br />
Kalmar<br />
Stockholm<br />
Gävleborg<br />
Uppsala<br />
RIKET<br />
Västmanland<br />
Örebro<br />
Västra Götaland<br />
Skåne<br />
Värmland<br />
Dalarna<br />
Norrbotten<br />
Gotland<br />
Västerbotten<br />
Västernorrland<br />
816<br />
823<br />
829<br />
838<br />
852<br />
854<br />
863<br />
871<br />
873<br />
874<br />
882<br />
883<br />
887<br />
900<br />
908<br />
910<br />
928<br />
940<br />
944<br />
974<br />
986<br />
987<br />
1029<br />
1042<br />
1050<br />
1055<br />
1056<br />
1059<br />
1061<br />
1071<br />
1079<br />
1086<br />
1093<br />
1111<br />
1115<br />
1121<br />
1135<br />
1137<br />
1163<br />
1189<br />
1201<br />
1209<br />
1226<br />
1252<br />
Kvinnor<br />
0 200 400 600 800 1 000 1 200 1 400<br />
Antal per 100 000<br />
Män<br />
0 200 400 600 800 1 000 1 200 1 400<br />
Antal per 100 000<br />
Diagram A:3 Undvikbar slutenvård, 2004–2006. Antal personer med undvikbara<br />
vårdtillfällen per 100 000 invånare. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Patientregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 49
Kalmar<br />
Västernorrland<br />
Jönköping<br />
Örebro<br />
Sörmland<br />
Värmland<br />
Dalarna<br />
Östergötland<br />
Halland<br />
Blekinge<br />
Jämtland<br />
Västmanland<br />
Gävleborg<br />
Västra Götaland<br />
Västerbotten<br />
Kronoberg<br />
RIKET<br />
Norrbotten<br />
Skåne<br />
Gotland<br />
Stockholm<br />
Uppsala<br />
98,2<br />
98,1<br />
97,9<br />
97,9<br />
97,8<br />
97,7<br />
97,6<br />
97,5<br />
97,4<br />
97,3<br />
97,3<br />
97,2<br />
97,0<br />
96,7<br />
96,7<br />
96,4<br />
96,2<br />
96,1<br />
95,8<br />
95,4<br />
94,5<br />
93,1<br />
90 92 94 96 98 100<br />
Procent<br />
Diagram A:4 Andel MPR-vaccinerade barn. Avser barn födda 2004,<br />
rapporterande <strong>av</strong> BVC i jan 2007. Procent.<br />
Källa: Smittskyddsinstitutet<br />
Vaccinationsfrekvens barn – mässling, påssjuka <strong>och</strong> röda hund (A:4)<br />
Efter att det kombinerade mässling-, påssjuke- <strong>och</strong> röda hundvaccinet (MPR) infördes<br />
1982 sjönk antalet rapporterade fall <strong>av</strong> de tre virussjukdomarna inom loppet <strong>av</strong><br />
några år <strong>och</strong> är idag ovanliga i Sverige. För att sjukdomarna inte ska få fäste i befolkningen<br />
krävs att 90–95 procent är immuna, antingen genom vaccination eller efter<br />
genomgången naturlig infektion.<br />
I Sverige ges vaccinet till barn vid 18 månaders ålder <strong>och</strong> sen i 6–7 årsåldern (förut<br />
vid 12 år). Uppgifter om barns MPR-vaccinationer registreras inom barn<strong>hälso</strong>vården<br />
<strong>och</strong> samlas in <strong>av</strong> Smittskyddsinstitutet. Uppgifterna i diagram A:4 visar andelen<br />
MPR-vaccinerade barn födda 2004 <strong>och</strong> <strong>av</strong>ser vaccinationsstatus i januari 2007.<br />
Sverige har, internationellt sett, en hög andel vaccinerade barn. I januari 2007 hade<br />
96,2 procent vaccinerats, vilket är en ökning från 94,5 procent år 2005. De allra flesta<br />
landsting har en frekvens på 96–97 procent år 2007. Kalmar hade den högsta andelen<br />
vaccinerade både 2007 <strong>och</strong> 2005 (98 respektive 97 procent). Den något ökade<br />
andelen vaccinerade återfanns bland alla landsting förutom Gotland <strong>och</strong> Uppsala,<br />
där det inte var någon skillnad mellan 2005 <strong>och</strong> 2007. Jämtland stod för den största<br />
ökningen, från 93,6 till 97,3 procent.<br />
50 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Västerbotten<br />
Stockholm<br />
Värmland<br />
Halland<br />
RIKET<br />
Skåne<br />
Sörmland<br />
Östergötland<br />
Kalmar<br />
Västernorrland<br />
Jämtland<br />
Blekinge<br />
Västra Götaland<br />
Dalarna<br />
Västmanland<br />
Norrbotten<br />
Gävleborg<br />
Uppsala<br />
Gotland<br />
Örebro<br />
66,0<br />
66,0<br />
66,0<br />
64,0<br />
63,0<br />
60,0<br />
56,3<br />
55,5<br />
55,0<br />
55,0<br />
55,0<br />
55,0<br />
55,0<br />
53,0<br />
50,0<br />
50,0<br />
49,0<br />
47,0<br />
44,3<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:5 Influens<strong>av</strong>accinering <strong>av</strong> äldre, säsongen 2006/2007.<br />
Andel vaccinerade <strong>av</strong> alla 65 år <strong>och</strong> äldre. Procent.<br />
Källa: Landstingens smittskyddsläkare<br />
Influens<strong>av</strong>accinering <strong>av</strong> äldre (A:5)<br />
Olika riskgrupper såsom personer 65 år <strong>och</strong> äldre, barn <strong>och</strong> vuxna med kronisk<br />
hjärt- eller lungsjukdom samt personer med nedsatt immunförsvar löper ökad risk<br />
att få komplikationer <strong>av</strong> influensa. För att undvika för tidig död <strong>och</strong> influensarelaterad<br />
vård är det viktigt att influens<strong>av</strong>accin finns tillgängligt för dessa grupper.<br />
Diagram A:5 visar uppgifter om andelen personer 65 år <strong>och</strong> äldre som vaccinerats mot<br />
influensa under vintersäsongen 2006/2007. Uppgifterna baseras på den årliga insamling<br />
som landstingens smittskyddsenheter gör. Uppgifter om Uppsala, Gotland <strong>och</strong><br />
Örebro saknas <strong>och</strong> andelen i riket har uppskattats exklusive dessa landsting.<br />
Det finns en stor osäkerhet i jämförelsen eftersom det idag inte finns någon nationellt<br />
reglerad eller enhetlig metodik i rapportering <strong>av</strong> antal vaccineringar. Smittskyddsinstitutet<br />
håller dock på att implementera rutiner för en mer enhetlig rapportering<br />
<strong>av</strong> antal vaccinationer i det så kallade Svevac-registret. I år rapporterar tre<br />
pilotlandsting direkt i Svevac <strong>och</strong> om allt går planenligt kommer alla landsting vara<br />
representerade från <strong>och</strong> med 2008.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 51
Det är en relativt stor variation mellan landstingen. Jämförelsen visar att andelen<br />
vaccinerade personer 65 år eller äldre varierade mellan 66 <strong>och</strong> 44 procent. Västerbotten<br />
<strong>och</strong> Kronoberg, som 2006/2007 var bland dem med högst andel vaccinerade,<br />
hade ökat med 18 respektive 13 procentenheter jämfört med år 2004. Även Östergötland<br />
har starkt ökat andelen vaccinerade, från 35 procent år 2004 till 55 procent.<br />
Norrbotten hade däremot minskat andelen vaccinerade med 8 procentenheter. Siffrorna<br />
bör dock, som nämnts ovan, tolkas med stor försiktighet.<br />
Förekomst <strong>av</strong> MRSA – smitta (A:6)<br />
Staphylococcus aureus, gula stafylokocker, är en <strong>av</strong> de vanligaste förekommande<br />
bakterierna i vår omgivning <strong>och</strong> är den vanligaste orsaken till variga sårinfektioner.<br />
Oftast blir vi inte sjuka <strong>av</strong> bakterien, men den kan orsaka allvarligare tillstånd som<br />
hjärnhinneinflammation, lunginflammation <strong>och</strong> infektion i skelett <strong>och</strong> leder. Cirka<br />
en procent <strong>av</strong> alla <strong>av</strong> gula stafylokocker som påträffats vid laboratorieodlingar i<br />
Sverige är MRSA, bakterier som är resistenta mot antibiotika som vanligen används<br />
mot stafylokockinfektioner. Beteckningen MRSA står för meticillinresistenta staphylococcus<br />
aureus.<br />
MRSA <strong>och</strong> andra stafylokocker kallas ibland för sjukhussjuka. Bakterierna som orsakar<br />
infektioner trivs <strong>och</strong> förökar sig gärna i sår, eksem <strong>och</strong> katetrar som är vanligt<br />
bland patienter på sjukhus <strong>och</strong> andra vårdinrättningar. Smittan sprids via direktkontakt<br />
mellan patienter <strong>och</strong> personal <strong>och</strong> även patienter emellan. Är MRSA väl<br />
etablerat på ett sjukhus är risken för spridning stor. Bakterien kan vara mycket svår<br />
att bli <strong>av</strong> med <strong>och</strong> ställer höga kr<strong>av</strong> på sjukhusets eller vårdinrättningens hygieniska<br />
rutiner. Inhemska fall <strong>av</strong> MRSA var 2006 till största delen smittade utanför sjukvården.<br />
Benämningen sjukhussjuka är därför något missvisande.<br />
Det är <strong>av</strong> flera skäl önskvärt med ett lågt antal MRSA-fall, även vid sidan <strong>av</strong> det lidande<br />
patienten utstår. Antibiotikaresistensen medför att behandlingsalternativen<br />
vid MRSA-infektion är begränsade, dyrare <strong>och</strong> förknippade med fler biverkningar.<br />
Smittspridningen kan gå snabbt på sjukhus <strong>och</strong> är resurskrävande, med till exempel<br />
isolering <strong>av</strong> smittade patienter.<br />
Under 2006 anmäldes totalt 1 057 fall <strong>av</strong> MRSA jämfört med 975 fall år 2005. MRSA<br />
rapporterades hos lika många kvinnor som män <strong>och</strong> återfanns i alla åldersgrupper.<br />
Sedan MRSA blev anmälningspliktigt år 2000 har antalet fall ökat varje år. Ökningen<br />
är delvis reell, men kan också bero på en ökad MRSA-provtagning. Av de 1 057 fallen<br />
år 2006 rapporterades 58 procent vara inhemsk smitta, vilket innebär att dessa<br />
patienter smittats i Sverige.<br />
52 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Sörmland<br />
Norrbotten<br />
Västernorrland<br />
Dalarna<br />
Blekinge<br />
Västerbotten<br />
Jämtland<br />
Värmland<br />
Uppsala<br />
Gävleborg<br />
Kronoberg<br />
Halland<br />
Kalmar<br />
Västra Götaland<br />
Örebro<br />
RIKET<br />
Skåne<br />
Jönköping<br />
Gotland<br />
Stockholm<br />
Västmanland<br />
Östergötland<br />
1,5<br />
1,8<br />
1,8<br />
2,2<br />
2,3<br />
2,3<br />
2,4<br />
2,9<br />
3,1<br />
4,3<br />
4,5<br />
4,7<br />
4,9<br />
5,2<br />
5,8<br />
6,8<br />
7,7<br />
9,2<br />
10,4<br />
11,2<br />
12,1<br />
13,2<br />
0 5 10 15 20<br />
Antal per 100 000<br />
Diagram A:6 MRSA-fall per 100 000 invånare,<br />
2005–2006. Avser inhemskt smittade.<br />
Källa: Smittskyddsinstitutet<br />
I internationella <strong>jämförelser</strong> tillhör Sverige gruppen länder med mycket låg MRSAförekomst,<br />
tillsammans med Norge, Danmark <strong>och</strong> Nederländerna.<br />
Jämförelsen mellan olika landsting i diagram A:6 visar att antalet inhemskt smittade<br />
fall varierade mellan 13,2 <strong>och</strong> 1,5 fall per 100 000 invånare. Det lägsta antalet fall<br />
återfanns i Sörmland, Norrbotten <strong>och</strong> Västernorrland. I diagrammet redovisas det<br />
genomsnittliga antalet fall för åren 2005–2006. Östergötland, som uppvisade flest<br />
fall, hade en mycket hög incidens år 2005 som sedan minskade starkt år 2006, då de<br />
sjukvårdsrelaterade utbrotten bringats under kontroll. Gotland hade också en hög<br />
incidens 2005 som minskade starkt 2006. Västmanland <strong>och</strong> Stockholm hade framförallt<br />
en hög incidens år 2006.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 53
LÄKEMEDELSANVÄNDNING<br />
I förra årets rapport redovisades två indikatorer <strong>av</strong>seende äldres läkemedelsanvändning.<br />
Båda dessa, om psykofarmaka <strong>och</strong> D-interaktioner, kvarstår. En ytterligare indikator<br />
<strong>av</strong>seende äldres läkemedel ingår i denna rapport, liksom en fjärde, som <strong>av</strong>ser<br />
antibiotikaanvändning vid urinvägsinfektion hos kvinnor.<br />
De <strong>kvalitet</strong>sindikatorer som Socialstyrelsen utarbetat för äldres läkemedelsbehandling<br />
(2) är idag väl kända <strong>och</strong> tillämpas på flera håll i landet; inte minst i <strong>och</strong> med<br />
läkemedelskommittéernas ”nationella kraftsamling kring äldres läkemedelsanvändning”<br />
(3). Förutom olika tillämpningar i vården, bland annat i förskrivarstöd <strong>och</strong><br />
vid läkemedelsgenomgångar, har indikatorerna använts i ett flertal epidemiologiska<br />
studier <strong>och</strong> kartläggningar, liksom i registerstudier.<br />
Källan till uppgifterna här är Läkemedelsregistret. Detta innehåller på individnivå<br />
uppgifter om alla uthämtade läkemedel som ingår i läkemedelsförmånen, det vill<br />
säga läkemedel i öppen vård. Läkemedelsanvändning i sluten vård ingår inte.<br />
Socialstyrelsens <strong>kvalitet</strong>sindikatorer för äldres läkemedelsbehandling delas in i läkemedelsspecifika<br />
<strong>och</strong> diagnosspecifika. Flera <strong>av</strong> dem som tillhör den förstnämnda<br />
gruppen går utmärkt att tillämpa på Läkemedelsregistret. Här presenteras tre exempel<br />
på viktiga indikatorer som använts i en analys <strong>av</strong> läkemedelsanvändningen hos<br />
samtliga personer 80 år <strong>och</strong> äldre i Sverige, registrerade i Läkemedelsregistret under<br />
perioden oktober – december 2006. Undersökningen omfattade 466 000 personer.<br />
De data som presenteras är inte direkt jämförbara med de motsvarande siffror som<br />
publicerade i förra årets rapport, <strong>av</strong> två skäl:<br />
1. Vi har förfinat metoden för att analysera läkemedelsregisterdata, vilket bland<br />
annat innebär att användningen <strong>av</strong> hjärt-kärlläkemedel är något lägre nu än vid<br />
föregående analys, <strong>och</strong> därmed också förekomsten <strong>av</strong> interaktioner (som till stor<br />
del betingas <strong>av</strong> hjärt-kärlläkemedel). Samtidigt är psykofarmakaanvändningen<br />
något högre, som en följd <strong>av</strong> större representation <strong>av</strong> ApoDos-användare.<br />
2. Analysen omfattar nu individer 80 år <strong>och</strong> äldre, istället för 75 år <strong>och</strong> äldre, vilket<br />
har samma effekter på resultaten som ovan.<br />
Andel äldre med tio eller fler läkemedel (A:7)<br />
Studier har visat att polyfarmaci, med vilket <strong>av</strong>ses samtidig användning <strong>av</strong> många<br />
läkemedel, är förknippat med svårigheter att inta läkemedlen på ett korrekt sätt<br />
(”non-compliance”), högre kostnader, risk för skadliga läkemedelsinteraktioner <strong>och</strong><br />
läkemedelsorsakad inskrivning vid sjukhus.<br />
54 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Gotland<br />
Blekinge<br />
Kalmar<br />
Sörmland<br />
Stockholm<br />
Dalarna<br />
Örebro<br />
Jämtland<br />
Östergötland<br />
Västmanland<br />
Jönköping<br />
Gävleborg<br />
Norrbotten<br />
RIKET<br />
Västernorrland<br />
Skåne<br />
Halland<br />
Värmland<br />
Kronoberg<br />
Västerbotten<br />
Västra Götaland<br />
Uppsala<br />
11,5<br />
12,3<br />
13,6<br />
14,1<br />
14,2<br />
14,2<br />
14,5<br />
14,9<br />
15,0<br />
15,1<br />
15,1<br />
15,3<br />
15,7<br />
16,4<br />
16,7<br />
17,1<br />
17,3<br />
17,6<br />
18,5<br />
19,6<br />
19,8<br />
20,4<br />
0 5 10 15<br />
Diagram A:7 Andel äldre med 10 eller fler läkemedel. Avser individer<br />
80 år <strong>och</strong> äldre, perioden oktober–december 2006. Procent.<br />
Källa: Läkemedelsregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
25<br />
Procent<br />
Polyfarmaci brukar i den vetenskapliga litteraturen ibland definieras som ”användning<br />
<strong>av</strong> fem eller fler läkemedel”. Användning <strong>av</strong> tio eller fler läkemedel har i vissa<br />
studier <strong>av</strong> äldre tillämpats som mått på ”excessive polypharmacy”, vilket skulle kunna<br />
översättas med ”<strong>av</strong>sevärd” eller ”extrem” polyfarmaci.<br />
I diagram A:7 redovisas andelen äldre med tio eller flera läkemedel. Samtidig användning<br />
<strong>av</strong> tio eller fler läkemedel förekom hos 16 procent <strong>av</strong> alla äldre (80 år <strong>och</strong><br />
äldre) i riket, med en variation mellan andelar på 11 procent <strong>och</strong> 20 procent. Gotland,<br />
Blekinge <strong>och</strong> Kalmar uppvisade lägst andelar, medan de högsta andelarna sågs<br />
i Uppsala, Västra Götaland <strong>och</strong> Västerbotten.<br />
Vi redovisar flera andra indikatorer om läkemedelsbehandling i denna rapport – för<br />
diabetes, stroke <strong>och</strong> hjärtinfarkt. I dessa ses en hög andel läkemedelsbehandlade patienter<br />
som ett positivt resultat. Riktlinjer för olika sjukdomsgrupper <strong>och</strong> indikatorer<br />
till stöd för läkemedelsbehandling kan sammantaget leda till oönskade effekter,<br />
till polyfarmaci. I denna mening står indikatorn om polyfarmaci <strong>och</strong> de övriga mot<br />
varandra. Detta är en illustration <strong>av</strong> att behandlingsval ska utgå från en sammanvägd<br />
bedömning <strong>av</strong> den enskilde patientens situation.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 55<br />
20
Gotland<br />
Kalmar<br />
Norrbotten<br />
Stockholm<br />
Dalarna<br />
Jämtland<br />
Östergötland<br />
Västmanland<br />
Gävleborg<br />
Örebro<br />
Västernorrland<br />
Sörmland<br />
Blekinge<br />
RIKET<br />
Jönköping<br />
Västerbotten<br />
Skåne<br />
Värmland<br />
Halland<br />
Uppsala<br />
Kronoberg<br />
Västra Götaland<br />
3,87<br />
4,63<br />
4,68<br />
5,18<br />
5,28<br />
5,33<br />
5,37<br />
5,62<br />
5,91<br />
5,94<br />
6,05<br />
6,10<br />
6,28<br />
6,43<br />
6,50<br />
6,61<br />
7,23<br />
7,27<br />
7,33<br />
7,40<br />
7,61<br />
8,16<br />
0 2 4 6 8 10<br />
Procent<br />
Diagram A:8 Andel äldre med tre eller fler psykofarmaka. Avser individer<br />
80 år <strong>och</strong> äldre, perioden oktober–december 2006. Procent.<br />
Källa: Läkemedelsregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Andel äldre med tre eller fler psykofarmaka (A:8)<br />
Samtidig behandling med tre eller fler psykofarmaka (till exempel ett neuroleptikum,<br />
ett lugnande medel <strong>och</strong> ett antidepressivum), regelbundet eller vid behov, är<br />
en vedertagen indikator på polyfarmaci, samtidig användning <strong>av</strong> många läkemedel.<br />
Behandling med många psykofarmaka innebär inte bara en ökad risk för biverkningar<br />
<strong>och</strong> läkemedelsinteraktioner (se nedan), utan kan också vara ett tecken på<br />
brister i behandlingen <strong>av</strong> psykiatriska tillstånd.<br />
För denna <strong>kvalitet</strong>sindikator ses i diagram A:8 en betydande variation mellan landstingen,<br />
från Gotlands knappt fyra procent till Västra Götalands drygt åtta procent.<br />
Denna variation är större än skillnaderna i antal använda läkemedel per person<br />
(återges inte i diagram). Antalet läkemedel per person varierar mellan 5,3 <strong>och</strong> 6,3<br />
för de olika landstingen, med ett medelvärde för riket på 5,8 läkemedel per person.<br />
Detta tyder på att variationen i A:8 delvis återspeglar graden <strong>av</strong> förskrivning <strong>av</strong> just<br />
psykofarmaka till äldre i de olika landstingen, snarare än att vara ett generellt uttryck<br />
för variation i läkemedelsförskrivningen.<br />
56 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Jämtland<br />
Kalmar<br />
Jönköping<br />
Stockholm<br />
Östergötland<br />
Blekinge<br />
Skåne<br />
Gävleborg<br />
Sörmland<br />
Halland<br />
Västmanland<br />
Örebro<br />
Dalarna<br />
RIKET<br />
Gotland<br />
Västernorrland<br />
Kronoberg<br />
Norrbotten<br />
Västerbotten<br />
Uppsala<br />
Värmland<br />
Västra Götaland<br />
3,48<br />
3,85<br />
3,96<br />
3,98<br />
4,06<br />
4,06<br />
4,08<br />
4,13<br />
4,19<br />
4,19<br />
4,22<br />
4,25<br />
4,27<br />
4,41<br />
4,43<br />
4,44<br />
4,50<br />
4,62<br />
4,83<br />
4,98<br />
5,04<br />
5,44<br />
0 1 2 3 4 5 6 7<br />
Procent<br />
Diagram A:9 Andel äldre med läkemedel med risk för D-interaktioner. Avser individer<br />
80 år <strong>och</strong> äldre, perioden oktober–december 2006. Procent.<br />
Källa: Läkemedelsregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Andel läkemedelsinteraktioner, klass D (A:9)<br />
C- <strong>och</strong> D-interaktioner är de kliniskt relevanta läkemedelsinteraktionerna, med vilket<br />
menas kombinationer <strong>av</strong> läkemedel som kan ha en betydande påverkan på varandras<br />
omsättning eller verkan. D-interaktioner kan enligt FASS, ett uppslagsverk<br />
som beskriver alla läkemedel som är godkända i Sverige, ”leda till allvarliga kliniska<br />
konsekvenser i form <strong>av</strong> svåra biverkningar, utebliven effekt eller är i övrigt svår att<br />
bemästra med individuell dosering. Kombinationen bör därför undvikas”.<br />
Förekomsten <strong>av</strong> D-interaktioner är högre, för riket som helhet, jämfört med Socialstyrelsens<br />
nationella kartläggning <strong>av</strong> äldres läkemedel 1998: 4,4 procent jämfört med<br />
3,0 procent (4). Jämtland, Kalmar <strong>och</strong> Jönköpings är de tre landsting som uppvisar<br />
lägst andel, medan Västra Götaland, Värmland <strong>och</strong> Uppsala uppvisar den högsta<br />
förekomsten D-interaktioner.<br />
Variationen mellan landstingen är måttlig. Det faktum att frekvensen D-interaktioner<br />
inte följer mönstret för antal använda läkemedel i denna undersökning,<br />
tyder dock på olikheter i förskrivningsmönster mellan landstingen <strong>och</strong> därmed i<br />
<strong>kvalitet</strong>en i läkemedelsanvändningen hos äldre.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 57
Kalmar<br />
Jönköping<br />
Sörmland<br />
Gotland<br />
Norrbotten<br />
Värmland<br />
Dalarna<br />
Västerbotten<br />
Jämtland<br />
Örebro<br />
Uppsala<br />
Västmanland<br />
Skåne<br />
Östergötland<br />
Västernorrland<br />
Gävleborg<br />
RIKET<br />
Halland<br />
Västra Götaland<br />
Blekinge<br />
Stockholm<br />
Kronoberg<br />
18,4<br />
18,8<br />
19,4<br />
19,9<br />
20,5<br />
21,0<br />
21,1<br />
21,2<br />
22,0<br />
22,2<br />
22,2<br />
22,6<br />
23,1<br />
23,5<br />
24,1<br />
24,4<br />
24,6<br />
26,5<br />
26,8<br />
26,8<br />
28,0<br />
30,5<br />
0 5 10 15 20 25 30 35<br />
Procent<br />
Diagram A:10 Andel kvinnor behandlade med kinoloner vid urinvägsinfektion, 2006.<br />
Avser kvinnor i åldern 18–64 år. Procent. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Läkemedelsregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Andel behandlade med kinoloner vid urinvägsinfektion (A:10)<br />
Sverige <strong>och</strong> övriga Norden har en förhållandevis låg förskrivning <strong>av</strong> antibiotika jämfört<br />
övriga Europa. Vidare använder de nordiska länderna i högre grad antibiotika<br />
med ett smalt spektrum, i motsats till Öst- <strong>och</strong> Sydeuropa som har en hög andel <strong>av</strong><br />
bredspektrumantibiotika. Det är generellt önskvärt att ha en så låg förskrivning <strong>av</strong><br />
dessa som möjligt.<br />
Kinoloner är bredspektrumantibiotika som i huvudsak bör förbehållas allvarliga<br />
infektioner. Strategigruppen för rationell antibiotikaförskrivning <strong>och</strong> minskad<br />
antibiotikaresistens (Strama) <strong>och</strong> Svensk Förening för Allmänmedicin (SFAM) har<br />
som mål att andelen kinoloner vid förskrivning mot urinvägsinfektion inte ska vara<br />
högre än 10 procent.<br />
Andelen kinoloner <strong>av</strong> den totala förskrivningen <strong>av</strong> antibiotika mot urinvägsinfektion<br />
studerades för samtliga kvinnor 18–64 år, som någon gång under 2006 hämtat<br />
ut ett recept på ett urval <strong>av</strong> antibiotika. Drygt 230 000 kvinnor ingick. Det är<br />
inte möjligt att dela upp uttagna läkemedel på förskrivningsorsak. Därmed kan en<br />
58 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
del <strong>av</strong> förskrivningen vara <strong>av</strong>sedd för annat infektionstillstånd än nedre urinvägsinfektion.<br />
Denna bör dock vara en liten del <strong>av</strong> den totala förskrivningen <strong>och</strong> bör<br />
inte nämnvärt skilja sig åt mellan landstingen.<br />
Ur diagram A:10 kan utläsas att alla landsting ligger långt högre än de nivåer som<br />
Strama <strong>och</strong> SFAM rekommenderar. Även om det finns en klar variation mellan<br />
landstingen, är den viktigaste iakttagelsen att kinolonandelen är så påtagligt hög<br />
i förhållande till den önskvärda. Kronobergs höga andel kan ha särskilda <strong>och</strong> tillfälliga<br />
orsaker. Analysen har inte tagit hänsyn till eventuella skillnader i resistensförekomst<br />
mellan länen.<br />
CANCERSJUKVÅRD<br />
Cancer är den vanligaste dödsorsaken för individer under 75 år i Sverige. Under 2005<br />
diagnostiserades över 50 000 fall <strong>av</strong> cancer. Att så många överlever eller lever längre<br />
med cancer innebär också att antalet levande personer som haft eller har cancer är<br />
stort. I slutet <strong>av</strong> 2005 levde mer än 150 000 individer i Sverige som diagnostiserats<br />
med cancer 2001–2005. Denna så kallade prevalens beräknas öka i framtiden. Cancersjukvården<br />
är ett ofta diskuterat område, med nya behandlingsmetoder <strong>och</strong> lika<br />
tillgång till dessa som viktiga teman. Regeringen arbetar med en plan för cancer<strong>sjukvårdens</strong><br />
utveckling <strong>och</strong> Socialstyrelsen har under våren 2007 presenterat nationella<br />
riktlinjer för några cancerformer.<br />
Vi redovisar fem indikatorer <strong>av</strong>seende cancersjukvård, för de fyra vanliga cancerformerna<br />
bröstcancer, tjocktarmscancer, ändtarmscancer <strong>och</strong> prostatacancer. Tre<br />
<strong>av</strong>ser femårsöverlevnad, en andelen kurativt behandlade patienter <strong>och</strong> en indikator<br />
<strong>av</strong>ser resultatet <strong>av</strong> cancerkirurgi. Den senare indikatorn är ny. Uppgifterna om femårsöverlevnad<br />
hämtas från Cancerregistret, medan de övriga kommer från <strong>kvalitet</strong>sregister.<br />
Överlevnad vid cancersjukdom<br />
Den relativa femårsöverlevnaden har beräknats för de patienter som diagnostiserats<br />
med cancer under åren 1999–2005, med uppföljning till <strong>och</strong> med december 2005.<br />
Den relativa canceröverlevnaden beskriver patienternas överlevnad i förhållande<br />
till den förväntade överlevnaden för personer som inte diagnostiserats med cancer.<br />
En relativ femårsöverlevnad på 50 procent innebär att hälften <strong>av</strong> cancerpatienterna<br />
skulle ha varit vid liv efter fem år, om cancer var den enda möjliga dödsorsaken.<br />
Hänsyn har tagits till eventuella skillnader i medellivslängd mellan landstingens<br />
befolkningar.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 59
Med överlevnadstid <strong>av</strong>ses tiden mellan patientens diagnos <strong>och</strong> död. Överlevnadstiden<br />
blir längre både <strong>av</strong> en tidigare upptäckt tumör <strong>och</strong> <strong>av</strong> en förlängd överlevnad,<br />
som till exempel kan bero på patientens vård. Tidig diagnos innebär således en<br />
längre överlevnadstid, oberoende <strong>av</strong> om den faktiska livslängden ökar eller inte. Om<br />
en tidigt satt diagnos innebär att tumören upptäcks i ett stadium då den är lättare<br />
att behandla, vilket leder till att patientens död flyttas framåt, kombineras dessa<br />
båda effekter.<br />
Den senaste jämförande studien <strong>av</strong> canceröverlevnaden i Europa är gjord inom<br />
EUROCARE-4 (5), som är ett samarbetsprojekt mellan 19 europeiska länder. Överlevnadssiffrorna<br />
i EUROCARE-4 är dock inte direkt jämförbara med de siffror som<br />
redovisas här, på grund <strong>av</strong> att man har en annan analysmetod än den som EpC använder<br />
sig <strong>av</strong> vid beräkning <strong>av</strong> femårsöverlevnad.<br />
För de tre cancertyper för vilka femårsöverlevnad här redovisas, har Sverige en bättre<br />
överlevnad än genomsnittet <strong>av</strong> de studerade europeiska länderna. För tjocktarms-<br />
<strong>och</strong> ändtarmscancer (grupperat som kolorektalcancer) är överlevnaden knappt fyra<br />
procentenheter över det europeiska genomsnittet <strong>och</strong> för bröstcancer cirka sju procentenheter<br />
över.<br />
Bröstcancer – femårsöverlevnad (A:11)<br />
Bröstcancer är den vanligaste cancersjukdomen bland kvinnor i Sverige <strong>och</strong> utgjorde<br />
29 procent <strong>av</strong> samtliga kvinnliga cancerdiagnoser 2005. Varje år får nästan 7 000<br />
kvinnor diagnosen. Det betyder att var tionde kvinna kan komma att drabbas <strong>av</strong><br />
sjukdomen under sin livstid. Sedan flera decennier tillbaka ökar antalet drabbade <strong>av</strong><br />
bröstcancer, men ökningen går långsamt. Manlig bröstcancer förekommer, men är<br />
mycket ovanlig.<br />
Bröstcancer är ovanlig före 40 års ålder, därefter ökar risken med högre ålder. Varannan<br />
bröstcancerpatient får sin tumör före 65 års ålder. Nästan 80 000 kvinnor i<br />
Sverige idag lever efter att tidigare ha behandlats för bröstcancer. Antalet kvinnor<br />
som <strong>av</strong>lider <strong>av</strong> sjukdomen uppgår till cirka 1 500 per år.<br />
Femårsöverlevnaden har ökat från 65 procent i mitten <strong>av</strong> 1960-talet, till 84 procent<br />
för kvinnor som fick sin diagnos under mitten <strong>av</strong> 1990-talet. Den förbättrade överlevnaden<br />
beror dels på att mammografiscreeningen medför att tumörer upptäcks<br />
tidigare, dels på förbättrade behandlingsmetoder.<br />
Mammografiscreening finns idag i samtliga landsting, men det finns skillnader mellan<br />
landstingen dels <strong>av</strong>seende när screeningverksamheten startade, dels inom vilket<br />
åldersintervall som en kvinna inbjuds till screening. Det finns i nuläget ingen<br />
60 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Sörmland<br />
Västernorrland<br />
Uppsala<br />
Stockholm<br />
Halland<br />
Kalmar<br />
Jämtland<br />
Norrbotten<br />
Västmanland<br />
Kronoberg<br />
Värmland<br />
Gävleborg<br />
RIKET<br />
Östergötland<br />
Västra Götaland<br />
Blekinge<br />
Dalarna<br />
Jönköping<br />
Västerbotten<br />
Skåne<br />
Örebro<br />
Gotland<br />
88,9<br />
88,4<br />
88,2<br />
88,1<br />
88,0<br />
88,0<br />
87,6<br />
87,5<br />
87,3<br />
87,1<br />
87,0<br />
86,9<br />
86,8<br />
86,7<br />
86,6<br />
86,6<br />
86,5<br />
86,4<br />
85,9<br />
84,4<br />
83,8<br />
83,8<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:11 5-årsöverlevnad i bröstcancer. Patienter diagnostiserade<br />
1999–2005 med uppföljning t.o.m. december 2005. Procent.<br />
Källa: EpC/Socialstyrelsen<br />
återkommande nationell uppföljning <strong>av</strong> i vilken mån kvinnor i de berörda åldrarna<br />
verkligen blir mammograferade. En sådan bör etableras.<br />
I diagram A:11 kan ses att den femåriga relativa överlevnaden nu är nästan 87 procent<br />
för riket totalt. Patienterna med den högsta relativa överlevnaden finns i Sörmland,<br />
medan den lägsta relativa överlevnaden finns i Örebro <strong>och</strong> på Gotland – notera dock<br />
att den statistiska osäkerheten för Gotland är relativt stor.<br />
Variationen mellan landstingen är liten. Den relativa överlevnaden varierar mellan<br />
84 <strong>och</strong> 89 procent, d v s cirka +/- tre procentenheter jämfört med riksgenomsnittet.<br />
I tidigare analyser har skillnaderna mellan landstingen varit större, bland annat beroende<br />
på att landstingen med sämre överlevnad inte hade startat med mammografiscreening<br />
vid den tidpunkten (6, 7).<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 61
Tjocktarmscancer – femårsöverlevnad (A:12)<br />
Det är vanligt att tjock- <strong>och</strong> ändtarmscancer betraktas som en enhet (kolorektalcancer)<br />
men eftersom dessa cancertyper skiljer sig åt, till exempel med <strong>av</strong>seende på<br />
behandling, redovisas överlevnaden för dessa cancerformer var för sig.<br />
Tjocktarmscancer är en <strong>av</strong> de vanligaste cancerformerna. Andelen diagnostiserade<br />
tumörer i tjocktarmen <strong>av</strong> samtliga cancerdiagnoser 2005 var sex procent för män<br />
<strong>och</strong> åtta procent för kvinnor. Cirka 4 000 personer får tjocktarmscancer varje år <strong>och</strong><br />
de flesta som drabbas är mellan 70–75 år. Det är ovanligt att människor som är yngre<br />
än 30 år får tjocktarmscancer. Den totala prevalensen, antalet nu levande som diagnostiserats<br />
med tjocktarmscancer (under perioden 1958–2005) var i slutet <strong>av</strong> 2005<br />
25 000 personer. Över 1 700 personer dog i tjocktarmscancer 2004.<br />
Den femåriga relativa överlevnaden är för riket totalt 56 procent för män <strong>och</strong> 60<br />
procent för kvinnor. Dalarna har den högsta relativa överlevnaden efter fem år för<br />
män, medan den lägsta finns i Sörmland. Kvinnor med tjocktarmscancer i Jönköping<br />
har den högsta relativa överlevnaden. Västerbotten <strong>och</strong> Gotland har en låg<br />
relativ överlevnad för såväl män som kvinnor. Antal cancerfall är dock relativt få<br />
vilket medför ökad osäkerhet i överlevnadssiffrorna för vissa län. Detta <strong>av</strong>speglas i<br />
de breda konfidensintervallen.<br />
62 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Jönköping<br />
Sörmland<br />
Kronoberg<br />
Dalarna<br />
Värmland<br />
Västra Götaland<br />
Halland<br />
Skåne<br />
Västernorrland<br />
RIKET<br />
Kalmar<br />
Örebro<br />
Stockholm<br />
Blekinge<br />
Västmanland<br />
Gävleborg<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
Uppsala<br />
Östergötland<br />
Gotland<br />
Västerbotten<br />
Dalarna<br />
Västmanland<br />
Kronoberg<br />
Halland<br />
Stockholm<br />
Gävleborg<br />
Norrbotten<br />
Västra Götaland<br />
Jämtland<br />
Blekinge<br />
Uppsala<br />
RIKET<br />
Skåne<br />
Örebro<br />
Kalmar<br />
Östergötland<br />
Jönköping<br />
Värmland<br />
Västernorrland<br />
Gotland<br />
Västerbotten<br />
Sörmland<br />
68,5<br />
67,1<br />
65,6<br />
63,4<br />
63,2<br />
62,8<br />
61,8<br />
60,9<br />
60,7<br />
60,2<br />
59,9<br />
59,4<br />
59,4<br />
59,2<br />
58,1<br />
57,3<br />
56,5<br />
56,5<br />
54,9<br />
52,6<br />
50,2<br />
49,5<br />
65,6<br />
62,1<br />
62,0<br />
62,0<br />
57,6<br />
57,5<br />
57,3<br />
56,9<br />
56,8<br />
56,7<br />
56,5<br />
56,2<br />
55,5<br />
54,6<br />
54,4<br />
54,2<br />
54,1<br />
54,0<br />
53,6<br />
48,0<br />
45,7<br />
43,1<br />
Kvinnor<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Män<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:12 5-årsöverlevnad i tjocktarmscancer. Patienter diagnostiserade<br />
1999–2005 med uppföljning t.o.m. december 2005. Procent.<br />
Källa: EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 63
Ändtarmscancer – femårsöverlevnad (A:13)<br />
Tillsammans är tjock- <strong>och</strong> ändtarmscancer en <strong>av</strong> de vanligaste cancerformerna. Andelen<br />
diagnostiserade tumörer i ändtarmen <strong>av</strong> samtliga cancerdiagnoser 2005 var<br />
fyra procent för både män <strong>och</strong> kvinnor. Varje år får cirka 1 600 personer sjukdomen,<br />
vilket ungefär motsvarar 1 person <strong>av</strong> 5 000. Eftersom symtomen ofta visar sig tidigt<br />
<strong>och</strong> människor då kontaktar vården, har många patienter stora chanser att bli botade.<br />
Oftast är man 70–75 år när man blir sjuk. Under 2004 <strong>av</strong>led nästan 700 personer<br />
i ändtarmscancer.<br />
Den femåriga relativa överlevnaden är för riket 56 procent för män <strong>och</strong> 61 procent<br />
för kvinnor. Patienterna med den högsta relativa överlevnaden för män finns i Norrbotten,<br />
medan den lägsta relativa överlevnaden finns i Östergötland. Kvinnor med<br />
ändtarmscancer i Blekinge har den högsta relativa överlevnaden, medan den lägsta<br />
relativa överlevnaden återfinns på Gotland.<br />
Antalet cancerfall är dock relativt få. Osäkerheten i överlevnadssiffrorna är därför<br />
stora, vilket <strong>av</strong>speglas i de breda konfidensintervallen. Gävleborg har till exempel<br />
den näst lägsta andelen relativ femårsöverlevnad för män, men är samtidigt ett <strong>av</strong><br />
landstingen med den högsta överlevnaden för kvinnor.<br />
64 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Blekinge<br />
Kronoberg<br />
Gävleborg<br />
Dalarna<br />
Uppsala<br />
Värmland<br />
Jönköping<br />
Norrbotten<br />
Västmanland<br />
Västernorrland<br />
Örebro<br />
RIKET<br />
Stockholm<br />
Kalmar<br />
Östergötland<br />
Västra Götaland<br />
Skåne<br />
Jämtland<br />
Västerbotten<br />
Sörmland<br />
Halland<br />
Gotland<br />
Norrbotten<br />
Blekinge<br />
Halland<br />
Sörmland<br />
Dalarna<br />
Stockholm<br />
Uppsala<br />
Gotland<br />
Västmanland<br />
Västerbotten<br />
Örebro<br />
Jämtland<br />
RIKET<br />
Skåne<br />
Värmland<br />
Västernorrland<br />
Kronoberg<br />
Jönköping<br />
Västra Götaland<br />
Kalmar<br />
Gävleborg<br />
Östergötland<br />
75,7<br />
71,2<br />
70,2<br />
67,5<br />
67,0<br />
66,9<br />
66,6<br />
66,2<br />
65,5<br />
63,4<br />
63,3<br />
60,8<br />
60,7<br />
60,6<br />
60,4<br />
60,2<br />
57,0<br />
52,0<br />
49,1<br />
48,5<br />
48,2<br />
48,2<br />
62,6<br />
62,6<br />
61,1<br />
60,8<br />
60,5<br />
59,8<br />
59,6<br />
57,4<br />
57,0<br />
57,0<br />
56,9<br />
56,5<br />
56,3<br />
56,2<br />
55,6<br />
54,8<br />
54,4<br />
54,0<br />
52,3<br />
51,8<br />
51,4<br />
48,7<br />
Kvinnor<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Män<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:13 5-årsöverlevnad i ändtarmscancer. Patienter diagnostiserade<br />
1999–2005 med uppföljning t.o.m. december 2005. Procent.<br />
Källa: EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 65
Gotland<br />
Jämtland<br />
Västmanland<br />
Östergötland<br />
Sörmland<br />
Västernorrland<br />
Stockholm<br />
Uppsala<br />
Halland<br />
Kalmar<br />
Skåne<br />
RIKET<br />
Dalarna<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
Kronoberg<br />
Värmland<br />
Blekinge<br />
Västra Götaland<br />
Gävleborg<br />
Jönköping<br />
Örebro<br />
0,0<br />
5,3<br />
5,4<br />
5,5<br />
6,9<br />
7,1<br />
8,3<br />
8,3<br />
9,8<br />
10,1<br />
10,1<br />
10,2<br />
10,2<br />
11,7<br />
11,9<br />
12,1<br />
12,1<br />
12,4<br />
12,7<br />
14,2<br />
14,6<br />
14,9<br />
0 5 10 15 20 25 30 35 40<br />
Procent<br />
Diagram A:14 Ändtarmscancer – andel reoperationer inom<br />
30 dagar efter primäroperation, 2001–2005. Procent.<br />
Källa: Nationellt <strong>kvalitet</strong>sregister för cancer recti-kirurgi<br />
Ändtarmscancer – andel reoperationer inom 30 dagar (A:14)<br />
I de nationella riktlinjerna finns ett flertal viktiga <strong>kvalitet</strong>sindikatorer vid behandling<br />
<strong>av</strong> ändtarmscancer. En <strong>av</strong> dessa är andelen reoperationer inom 30 dagar efter<br />
den första operationen. Källan är Nationellt <strong>kvalitet</strong>sregister för cancer-rectikirurgi,<br />
som i egna rapporter offentligt redovisar resultat på sjukhusnivå.<br />
De allra flesta patienter med ändtarmscancer opereras. Operationerna kan vara<br />
olika omfattande <strong>och</strong> riskfyllda beroende på den enskilda tumörens utseende <strong>och</strong><br />
patientens tillstånd. Komplikationer kan uppstå som kräver reoperation inom relativt<br />
kort tid efter den första operationen. Frekvensen <strong>av</strong> operationer kan variera<br />
beroende på hur patienten opereras <strong>och</strong> även valts ut för operation.<br />
Drygt en tredjedel <strong>av</strong> patienterna får någon form <strong>av</strong> komplikation. Några <strong>av</strong> dessa<br />
leder till reoperationer. Reoperationsfrekvensen i Sverige har under en följd <strong>av</strong> år<br />
varit oförändrad, cirka 10 procent för riket som helhet, vilket innebär att en <strong>av</strong> tio<br />
patienter blir omopererade inom 30 dagar. Detta kan upplevas som en hög siffra,<br />
även om den vid en internationell jämförelse inte är anmärkningsvärd.<br />
66 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
I diagram A:14 redovisas andelen reoperationer under perioden 2001–2005. Antalet<br />
primäroperationer i Sverige som ingår i materialet är knappt 5 900, var<strong>av</strong> 600<br />
blev reopererade. Det är stora skillnader mellan landstingen i ytterpositionerna. Tre<br />
landsting har reoperationsfrekvenser på nära 5 procent, medan de tre med högst<br />
frekvens närmar sig 15 procent.<br />
Skillnaderna mellan landsting behöver inte betyda att vården är bättre eller sämre.<br />
Det kan också vara en registreringsskillnad, där vissa sjukhus registrerar banala ingrepp<br />
som reoperationer medan andra inte gör det. Data är inte validerade på denna<br />
punkt. Se även fördjupningsruta <strong>och</strong> diagram där data för denna indikator även<br />
återges på sjukhusnivå.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 67
Redovisning på sjukhusnivå<br />
Diagrammet visar samma data som i A:14, fast på sjukhusnivå. Bara sjukhus<br />
som opererade rektalcancer 2005 ingår. Observera att tidsperioden är en annan<br />
än i A:14, nämligen 1997–2005. Detta gör att antalet operationer som inkluderas<br />
blir flera, vilket minskar den statistiska osäkerheten. Hade perioden<br />
2001–2005 använts, hade konfidensintervallen vidgats betydligt.<br />
Ur denna synvinkel är det bra att använda långa tidsperioder <strong>och</strong> många operationer.<br />
Å andra sidan innebär användandet <strong>av</strong> en längre tidsperiod att utfallen<br />
för de olika sjukhusen riskerar att spegla händelser som skedde för ett antal år<br />
sedan. När man ska diskutera <strong>och</strong> dra slutsatser om vård<strong>kvalitet</strong> i Hudiksvall<br />
<strong>och</strong> Värnamo, måste man beakta om reoperationsfrekvensen är lika över åren.<br />
Detsamma gäller sjukhusen överst i diagrammet.<br />
Detta illustrerar en spänning mellan ”utvärdering” <strong>och</strong> ”förbättring” i valet<br />
hur sjukvårddata bör presenteras. Ska man i strävan att göra rättvisande <strong>jämförelser</strong><br />
inkludera äldre data – när kirurger, vårdpersonal, rutiner delvis var<br />
andra? Eller ska man, som stöd för förbättringsarbete, utgå från aktuella data,<br />
som fokuserar hur vården idag bedrivs? För att kompensera något för dessa<br />
problem, redovisas bara de senaste nio åren i registret, vilket innebär att vi<br />
kommer att få se förbättringar eller försämringar på sjukhusen som kan förklaras<br />
<strong>av</strong> just det fenomenet att läkare slutar m.m.<br />
En viktig detalj i rektalcancerregistrets data är att man normalt gör korrigeringar<br />
för patientmix; för patientens ålder, kön, tumörstadium <strong>och</strong> tumörnivå.<br />
I redovisningen i diagram A:14 har ingen sådan korrigering för patientmix<br />
gjorts. Denna görs däremot när registret självt redovisar sina resultat, då med<br />
hjälp <strong>av</strong> så kallade odds-kvoter. Att korrigera för patientmix ökar <strong>kvalitet</strong>en i<br />
jämförelsen, men löser inte spänningen mellan ”säkra” <strong>och</strong> ”aktuella” data.<br />
68 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Sundsvall<br />
Västerås<br />
Östersund<br />
Eskilstuna<br />
Lund<br />
Helsingborg<br />
Nyköping<br />
Västervik<br />
Södersjukhuset<br />
Halmstad<br />
Huddinge<br />
Borås<br />
Ersta<br />
Malmö<br />
Lidköping<br />
Gävle<br />
Norrköping<br />
Skövde<br />
Danderyd<br />
Linköping<br />
Skellefteå<br />
Falun<br />
Karolinska<br />
St Göran<br />
Östra sjukhuset<br />
Alingsås<br />
Kungälv<br />
Karlskrona<br />
Sunderbyn<br />
Växjö<br />
Uppsala<br />
Karlstad<br />
Örnsköldsvik<br />
Jönköping<br />
Mora<br />
Ystad<br />
Varberg<br />
Kristianstad<br />
Örebro<br />
Kalmar<br />
Karlshamn<br />
Ljungby<br />
Eksjö<br />
Umeå<br />
Uddevalla<br />
Värnamo<br />
Hudiksvall<br />
Sollefteå*<br />
Oskarshamn*<br />
Visby*<br />
Södertälje*<br />
Norrtälje*<br />
4<br />
5<br />
6<br />
6<br />
6<br />
7<br />
7<br />
7<br />
7<br />
8<br />
8<br />
8<br />
8<br />
8<br />
9<br />
9<br />
9<br />
9<br />
9<br />
10<br />
10<br />
10<br />
10<br />
10<br />
10<br />
11<br />
11<br />
11<br />
11<br />
11<br />
11<br />
11<br />
12<br />
12<br />
12<br />
12<br />
13<br />
13<br />
13<br />
15<br />
15<br />
16<br />
16<br />
16<br />
16<br />
18<br />
27<br />
0 5 10 15 20 25 30 35 40<br />
Procent<br />
Diagram A:14 Ändtarmscancer – andel reoperationer inom<br />
Sjukhus 30 dagar efter primäroperation, 1997–2005. Procent.<br />
Källa: Nationellt <strong>kvalitet</strong>sregister för cancer recti-kirurgi<br />
* Grundmaterialet för litet för att kunna göra valida approximationer<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 69
Jönköping<br />
Blekinge<br />
Kalmar<br />
Dalarna<br />
Skåne<br />
Kronoberg<br />
Örebro<br />
Värmland<br />
Västernorrland<br />
Västmanland<br />
Gävleborg<br />
Västerbotten<br />
Västra Götaland<br />
RIKET<br />
Sörmland<br />
Norrbotten<br />
Uppsala<br />
Östergötland<br />
Halland<br />
Stockholm<br />
Jämtland<br />
Gotland<br />
84,9<br />
82,6<br />
82,0<br />
79,4<br />
78,4<br />
78,1<br />
76,0<br />
75,7<br />
75,3<br />
74,7<br />
74,1<br />
71,3<br />
70,4<br />
69,9<br />
69,4<br />
69,1<br />
66,7<br />
62,5<br />
60,2<br />
59,1<br />
56,4<br />
50,0<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:15 Andel patienter med lokaliserad prostatacancer som fått kurativt<br />
syftande behandling, 2005. Avser män 65 år <strong>och</strong> yngre. Procent.<br />
Källa: Nationella prostatacancerregistret<br />
Prostatacancer – kurativt syftande behandling (A:15)<br />
Prostatacancer är den vanligaste cancerformen bland män i Sverige, med knappt<br />
9 500 diagnostiserade fall år 2005. Var tionde man i Sverige får sjukdomen under sin<br />
livstid. Hälften <strong>av</strong> alla var under 70 år vid diagnostillfället <strong>och</strong> nästan 3 300 var yngre<br />
än 65 år. Antalet nya fall har ökat kraftigt de sista åren, medan däremot dödligheten<br />
i sjukdomen varit nästan konstant. Den stora ökningen i antalet upptäckta fall beror<br />
till allra största delen på ökad diagnostik hos män utan sjukdomssymptom. Det har<br />
medfört att ålder vid diagnos sjunker. Trots att sjukdomen är vanlig, saknas kunskap<br />
om vad som är optimal behandling i många skeden <strong>av</strong> sjukdomen.<br />
Måttet femårsöverlevnad är svårtolkat vid prostatacancer <strong>och</strong> används inte här.<br />
Istället redovisas andelen patienter under 65 år med lokaliserad prostatacancer som<br />
fått kurativt syftande behandling, som operation eller strålning. Indikatorn föreslås<br />
i de nationella riktlinjerna för cancer. Uppgiften hämtas från Nationella Prostatacancerregistret.<br />
Registret har hög, 97-procentig täckningsgrad, i en jämförelse med<br />
antalet fall i Cancerregistret.<br />
70 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
För denna grupp patienter har man kunnat visa att operation sänker dödligheten i<br />
sjukdomen <strong>och</strong> också sänker den totala dödligheten. Risken för spridning <strong>av</strong> sjukdomen<br />
är också signifikant sänkt efter operation. Operation <strong>och</strong> strålbehandling<br />
anses likvärdiga i effekt, även om det inte finns jämförande undersökningar. Detta<br />
innebär att en hög andel <strong>av</strong> patienterna som är yngre än 65 år bör erbjudas kurativt<br />
syftande behandling.<br />
En del patienter väljer att inte genomgå behandlingen, då den kan ha negativa effekter.<br />
Det finns dessutom en del män som har andra svåra sjukdomar <strong>och</strong> där det<br />
inte blir aktuellt med kurativ behandling. Det har skett en betydande ökning de senaste<br />
åren <strong>av</strong> andelen patienter som får kurativt syftande behandling. Denna trend<br />
bröts dock 2005, vilket är det senaste året då data finns tillgängliga. Detta kan bero<br />
på ökad användning <strong>av</strong> en strategi med aktiv monitorering vid cancer där risken är<br />
låg att sjukdomen förvärras. Om diagnostik (höjt PSA) tyder på att detta ändå sker,<br />
går man in med kurativ behandling.<br />
I diagram A:15 återges utfallet 2005 per landsting. För riket är andelen drygt 70 procent,<br />
att jämföra med 82 procent 2004. Antalet patienter som fått kurativ behandling<br />
är knappt 2 300 i riket. Variationen mellan landstingen är påtaglig, från Jönköping<br />
<strong>och</strong> Blekinge i toppen med över 80 procent, till Stockholm, Jämtland <strong>och</strong><br />
Gotland med andelar under 60 procent. Statistisk slump kan dock också spela roll;<br />
till exempel hade Gotland <strong>och</strong> Jämtland 2004 över 90 procents kurativt behandlade,<br />
<strong>och</strong> låg då i topp.<br />
MÖDRAHÄLSOVÅRD, FÖRLOSSNINGS-<br />
OCH NYFÖDDHETSVÅRD<br />
Inom detta område redovisas fem indikatorer. Alla fanns med i förra årets rapport<br />
<strong>och</strong> har försetts med uppdaterade uppgifter. Indikatorn om tidiga aborter har förändrats<br />
något <strong>och</strong> även försetts med kompletterande information. För några <strong>av</strong> indikatorerna<br />
gäller att utfallen kan bero på förhållanden som är svårpåverkbara för<br />
<strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården, medan för andra är kopplingen till vårdprocessen <strong>och</strong> variationer<br />
i denna tydligare.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 71
Jönköping<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
Sörmland<br />
Kalmar<br />
Gotland<br />
Kronoberg<br />
Örebro<br />
Östergötland<br />
Västmanland<br />
Värmland<br />
Skåne<br />
Halland<br />
RIKET<br />
Västra Götaland<br />
Gävleborg<br />
Uppsala<br />
Västernorrland<br />
Dalarna<br />
Stockholm<br />
Blekinge<br />
Jämtland<br />
80,5<br />
80,1<br />
79,4<br />
78,7<br />
78,6<br />
77,5<br />
77,5<br />
77,4<br />
75,9<br />
74,6<br />
74,0<br />
73,6<br />
73,5<br />
72,5<br />
72,4<br />
71,2<br />
70,9<br />
70,0<br />
69,5<br />
68,1<br />
66,0<br />
65,6<br />
Diagram A:16 Andel aborter före nionde gr<strong>av</strong>iditetsveckan med<br />
fördelning på medicinska <strong>och</strong> kirurgiska, 2004–2006. Procent.<br />
Andel tidiga aborter (A:16)<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Medicinska aborter Kirurgiska aborter<br />
Procent<br />
Källa: Abortstatistik, EpC/Socialstyrelsen<br />
År 2006 gjordes cirka 36 000 aborter. Av dessa utfördes 26 000 före den 9:e gr<strong>av</strong>iditetsveckan.<br />
Tidig abort är säkrare <strong>och</strong> mer effektiv för kvinnan. Det är ovanligt med<br />
komplikationer vid abort, men risken ökar med gr<strong>av</strong>iditetslängden. Det är därför<br />
viktigt att minimera väntetiderna till abort.<br />
Före 9:e gr<strong>av</strong>iditetsveckan kan man utföra medicinsk eller kirurgisk abort. Efter<br />
vecka 9 sker aborterna vanligen med kirurgisk metod. Detta innebär att en skyndsam<br />
handläggning <strong>av</strong> aborten är en förutsättning för att kvinnan ska ha möjlighet<br />
att välja metod. Kvinnan kan fram till vecka 9 själv, i samråd med läkare, välja metod<br />
under förutsättning att inga medicinska hinder finns.<br />
Vid kirurgisk abort <strong>av</strong>bryter man gr<strong>av</strong>iditeten genom instrumentell utrymning <strong>av</strong><br />
livmodern i lokalbedövning eller under narkos. Medicinsk abort innebär att gr<strong>av</strong>iditeten<br />
<strong>av</strong>bryts genom läkemedelsbehandling i två omgångar med 2–3 dygns intervall.<br />
Den inledande läkemedelsbehandlingen ska ges på ett allmänt sjukhus eller någon<br />
annan sjukvårdsinrättning som Socialstyrelsen godkänt. Den påföljande behandlingen<br />
kan ges i hemmet om vissa kriterier är uppfyllda.<br />
72 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Medicinsk abort kan utföras direkt efter positivt gr<strong>av</strong>iditetstest medan kirurgisk<br />
abort sällan utförs före gr<strong>av</strong>iditetsvecka 7. I Sverige utförs under senare år över hälften<br />
<strong>av</strong> alla aborter med medicinsk metod. Av de aborter som utförs före vecka 9 är<br />
över 70 procent medicinska.<br />
Vid Socialstyrelsens kartläggning <strong>av</strong> landstingens hantering <strong>av</strong> aborter i tidig gr<strong>av</strong>iditet<br />
framkom att väntetiderna i genomsnitt var något längre till kirurgisk abort än<br />
till någon form <strong>av</strong> medicinsk abort (8).<br />
Diagram A:16 visar andelen aborter före 9:e gr<strong>av</strong>iditetsveckan, både kirurgiska <strong>och</strong><br />
medicinska, mellan 2004 <strong>och</strong> 2006. I genomsnitt 72 procent <strong>av</strong> alla aborter var<br />
tidiga <strong>och</strong> variationen mellan de olika landstingen var mellan 65 <strong>och</strong> 80 procent.<br />
I Jönköping <strong>och</strong> Västerbotten utfördes över 80 procent <strong>av</strong> aborterna före vecka 9.<br />
I Blekinge <strong>och</strong> Jämtland utfördes aborten före vecka 9 i 66 procent <strong>av</strong> fallen. Även<br />
Stockholm har en förhållandevis låg andel aborter utförda tidigt, cirka 68 procent.<br />
Av de tidiga aborterna utfördes majoriteten medicinskt, men med stor variation<br />
mellan landstingen. De landsting som har störst andel tidiga aborter har också en<br />
mycket stor andel medicinska aborter.<br />
Dödfödda barn (A:17)<br />
Dödföddhet definieras som framfödande <strong>av</strong> ett barn utan livstecken efter 28:e<br />
gr<strong>av</strong>iditetsveckan. Fosterdöden kan inträffa under, vilket är ovanligare, eller före<br />
förlossning. Missbildningar, infektioner, allvarlig sjukdom hos modern, komplikationer<br />
i moderkaka <strong>och</strong>/eller n<strong>av</strong>elsträng är några orsaker till fosterdöd, men fortfarande<br />
kan man inte identifiera någon uppenbar orsak till fosterdöden i 10–15 procent<br />
<strong>av</strong> fallen.<br />
Varje år framföds i Sverige 300–400 dödfödda barn. Sedan 1970 har andelen dödfödda<br />
mer än halverats. En faktor som kan komma att öka antalet dödfödda barn<br />
är att mammorna blir allt äldre. Kvinnor i åldern 35 år <strong>och</strong> äldre har en ökad risk,<br />
jämfört med kvinnor mellan 20 <strong>och</strong> 34 år. Även förstföderskor har en större risk att<br />
framföda dödfödda barn.<br />
Rökning <strong>och</strong> övervikt hos modern tillhör de viktigaste kända förebyggbara riskfaktorerna<br />
för så kallad intrauterin fosterdöd, att fostret dör i livmodern. Mödra<strong>hälso</strong>vården<br />
bör genom övervakning <strong>och</strong> regelbundna kontroller minska riskerna genom<br />
tidiga åtgärder.<br />
Enligt de <strong>jämförelser</strong> WHO Europa har gjort har Sverige en mycket låg andel dödfödda.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 73
Halland<br />
Jämtland<br />
Uppsala<br />
Stockholm<br />
Blekinge<br />
Gävleborg<br />
Värmland<br />
Västernorrland<br />
RIKET<br />
Västra Götaland<br />
Sörmland<br />
Norrbotten<br />
Skåne<br />
Jönköping<br />
Västerbotten<br />
Dalarna<br />
Östergötland<br />
Kalmar<br />
Västmanland<br />
Örebro<br />
Gotland<br />
Kronoberg<br />
2,43<br />
2,44<br />
2,47<br />
2,83<br />
3,00<br />
3,12<br />
3,22<br />
3,26<br />
3,29<br />
3,40<br />
3,47<br />
3,51<br />
3,52<br />
3,65<br />
3,68<br />
3,68<br />
3,70<br />
3,71<br />
3,93<br />
4,09<br />
4,27<br />
4,36<br />
0 1 2 3 4 5 6 7<br />
Antal per 1 000<br />
Diagram A:17 Antal dödfödda per 1 000 födda barn,<br />
2001–2005. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Medicinska födelseregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Det mått som här använts är antal dödfödda per 1 000 födda, under perioden 2001–<br />
2005. Resultatet redovisas i diagram A:17. I riket som helhet var antalet dödfödda 3,3<br />
per 1 000 födda. Det kan konstateras att variationen mellan landstingen är förhållandevis<br />
stor. En grupp landsting – Halland, Jämtland <strong>och</strong> Uppsala – redovisar de<br />
lägsta värdena med drygt två dödfödda per 1 000 födda. För Kronoberg, Gotland<br />
<strong>och</strong> Örebro är antalet dödfödda över fyra, nästan dubbelt så många. Ur diagrammet<br />
kan utläsas att den statistiska osäkerheten är stor, då de faktiska värdena är mycket<br />
små.<br />
74 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Jämtland<br />
Halland<br />
Västerbotten<br />
Gävleborg<br />
Skåne<br />
Värmland<br />
Stockholm<br />
Kronoberg<br />
Östergötland<br />
Sörmland<br />
RIKET<br />
Örebro<br />
Västra Götaland<br />
Västernorrland<br />
Uppsala<br />
Norrbotten<br />
Kalmar<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Jönköping<br />
Blekinge<br />
Gotland<br />
1,14<br />
1,50<br />
1,62<br />
1,67<br />
1,80<br />
1,82<br />
1,86<br />
2,01<br />
2,03<br />
2,04<br />
2,08<br />
2,09<br />
2,17<br />
2,29<br />
2,35<br />
2,44<br />
2,49<br />
2,55<br />
2,92<br />
3,02<br />
3,59<br />
4,03<br />
Neonatal dödlighet (A:18)<br />
0 1 2 3 4 5 6 7<br />
Antal per 1 000<br />
Diagram A:18 Antal döda inom 28 dygn per 1 000 levande födda,<br />
2001–2005. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Medicinska födelseregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Neonatal dödlighet är det antal barn som <strong>av</strong>lidit inom 28 dagar efter förlossningen.<br />
Nivån på den neonatala dödligheten kan vara en effekt <strong>av</strong> både förlossningsvårdens<br />
<strong>och</strong> den neonatala vårdens <strong>kvalitet</strong>. Över tid har i Sverige den neonatala dödligheten<br />
minskat, från nivåer på över 5 per 1000 levande födda i början <strong>av</strong> 1980-talet<br />
till mellan 1,5 <strong>och</strong> 2,5 för de år som här redovisas. Detta motsvarar cirka 150 till 230<br />
barn per år.<br />
Den neonatala dödligheten är låg i Sverige, i en europeisk jämförelse. Enligt WHO<br />
Europas sammanställningar hamnar Sverige bland de fem länder som har den lägsta<br />
neonatala dödligheten under början <strong>av</strong> 2000-talet.<br />
Den neonatala dödligheten var lägst i Jämtland, Halland <strong>och</strong> Västerbotten. Högst<br />
var den i Gotland, Blekinge <strong>och</strong> Jönköping. I riket som helhet <strong>av</strong>led 2,1 barn per<br />
1 000 levande födda. Skillnaderna mellan landstingen är påtagliga, även om man<br />
bortser från extremvärden, som Jämtland låga 1,1 i neonatal dödlighet. Den statistiska<br />
osäkerheten är stor, då de faktiska värdena är mycket små.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 75
Halland<br />
Uppsala<br />
Stockholm<br />
Jämtland<br />
Örebro<br />
Värmland<br />
Västernorrland<br />
Sörmland<br />
Dalarna<br />
RIKET<br />
Kronoberg<br />
Norrbotten<br />
Jönköping<br />
Skåne<br />
Västerbotten<br />
Gotland<br />
Västra Götaland<br />
Gävleborg<br />
Blekinge<br />
Östergötland<br />
Kalmar<br />
Västmanland<br />
0,67<br />
0,87<br />
0,97<br />
0,99<br />
1,04<br />
1,05<br />
1,06<br />
1,06<br />
1,13<br />
1,13<br />
1,14<br />
1,15<br />
1,16<br />
1,18<br />
1,23<br />
1,25<br />
1,26<br />
1,28<br />
1,36<br />
1,39<br />
1,50<br />
1,63<br />
0,0 0,5 1,0 1,5 2,0<br />
Procent<br />
Diagram A:19 Andel födda med låg Apgar-poäng (< 7) vid 5 minuter,<br />
2001–2005. Procent. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Medicinska födelseregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Låg Apgar-poäng hos nyfödda (A:19)<br />
Apgar-poäng är ett poängsystem för standardiserad bedömning <strong>av</strong> nyfödda för att<br />
<strong>av</strong>göra deras vitalitet. Systemet innebär att man bedömer det nyfödda barnets hjärtfrekvens,<br />
andning, hudfärg, muskeltonus <strong>och</strong> reflexer på en skala mellan noll <strong>och</strong><br />
två. Detta görs en minut, fem minuter <strong>och</strong> tio minuter efter födelsen. Högsta möjliga<br />
Apgar-poäng vid en bedömning är således tio. Låg Apgar-poäng brukar definieras<br />
som under sju poäng vid fem minuter.<br />
Flera faktorer rörande förlossning kan leda till låg Apgar-poäng vid fem minuter.<br />
Både dödlighet <strong>och</strong> risk för allvarliga neurologiska skador är större hos barn med<br />
låga Apgar-poång vid fem minuter<br />
Det är önskvärt att ha en liten andel barn födda med låg Apgar-poäng. För riket som<br />
helhet är andelen strax över en procent under den studerade perioden 2001–2005.<br />
Andelen barn med låg Apgar var lägst i Halland, Uppsala <strong>och</strong> Stockholm; Halland<br />
med det klart bästa värdet med 0,7 procent. Högsta andelen barn med låg Apgar var<br />
i Västmanland, Kalmar <strong>och</strong> Östergötland.<br />
76 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Västmanland<br />
Uppsala<br />
Gävleborg<br />
Värmland<br />
Norrbotten<br />
Jönköping<br />
Gotland<br />
Halland<br />
Örebro<br />
Västra Götaland<br />
Sörmland<br />
Jämtland<br />
Kalmar<br />
Kronoberg<br />
Dalarna<br />
RIKET<br />
Västerbotten<br />
Skåne<br />
Västernorrland<br />
Östergötland<br />
Stockholm<br />
Blekinge<br />
2,58<br />
2,79<br />
3,01<br />
3,06<br />
3,19<br />
3,36<br />
3,36<br />
3,40<br />
3,44<br />
3,45<br />
3,47<br />
3,71<br />
3,85<br />
3,89<br />
3,91<br />
4,02<br />
4,08<br />
4,13<br />
4,63<br />
5,02<br />
5,05<br />
5,39<br />
0 1 2 3 4 5 6<br />
Procent<br />
Diagram A:20 Andel perinealbristningar <strong>av</strong> grad III <strong>och</strong> IV vid vaginal förlossning,<br />
2001–2005. Procent. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Medicinska födelseregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Perinealbristningar vid vaginal förlossning (A:20)<br />
Perinealbristning är en under förlossningen uppkommen bristning <strong>av</strong> mjukdelarna<br />
mellan slidöppningen <strong>och</strong> ändtarmsöppningen. Kända riskfaktorer för perinealbristning<br />
är att kvinnan är förstföderska, bär på ett stort barn, har en långdragen<br />
förlossning <strong>och</strong> att förlossningen <strong>av</strong>slutas instrumentellt, det vill säga med tång eller<br />
sugklocka.<br />
Inom förlossningsvården har andelen perinealbristningar ökat under de två senaste<br />
decennierna. Orsaken till ökningen är inte helt känd, men kan bero på ökad andel<br />
instrumentella förlossningar <strong>och</strong> på att barnen blir större. Perinealbristningar som<br />
inte blir upptäckta <strong>och</strong> adekvat åtgärdade medför allvarliga problem för kvinnor.<br />
Perinealbristningar kategoriseras efter hur stor skada som skett, i en skala där grad 3<br />
<strong>och</strong> 4 utgör de mera omfattande bristningarna. Perinealbristningar <strong>av</strong> grad 3 <strong>och</strong> 4<br />
sys i allmänhet på operations<strong>av</strong>delning, oftast med ryggmärgsbedövning.<br />
De flesta perinealbristningar läker bra <strong>och</strong> kvinnan får inga bestående men. Trots<br />
detta kan skadan orsaka nedsatt psykologiskt <strong>och</strong> emotionellt välbefinnande med<br />
oro för inkontinens, sexuell funktion <strong>och</strong> framtida gr<strong>av</strong>iditeter. De komplikationer<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 77
som kan vara bestående är till exempel smärtor i mellangården, smärta vid samlag<br />
<strong>och</strong> <strong>av</strong>föringsinkontinens.<br />
I riket som helhet medför fyra procent <strong>av</strong> de vaginala förlossningarna bristningar<br />
<strong>av</strong> grad tre <strong>och</strong> fyra. Detta innebär att över 3 000 kvinnor årligen drabbas. Andelen<br />
kvinnor med perinealbristningar var lägst i Västmanland, Uppsala <strong>och</strong> Gävleborg.<br />
Högsta andelen kvinnor med perinealbristningar var i Blekinge, Stockholm <strong>och</strong><br />
Östergötland, som alla tre påtagligt skiljer från flertalet landsting.<br />
Variationen mellan sjukhus <strong>och</strong> landsting tyder på att frekvensen perinealbristningar<br />
kan påverkas <strong>och</strong> att ett <strong>av</strong>sevärt antal förlossningsskador därmed kan undvikas.<br />
DIABETESVÅRD<br />
Diabetes är en kronisk sjukdom som drabbar många människor <strong>och</strong> som medför<br />
ökad risk även för andra sjukdomar. Över 350 000 svenskar, cirka fyra procent <strong>av</strong> befolkningen,<br />
bedöms ha diabetes. Av dessa har 85–90 procent typ 2-diabetes, ”vuxendiabetes”.<br />
Övriga har diabetes <strong>av</strong> typ 1, ”barn- <strong>och</strong> ungdomsdiabetes”. De flesta diabetespatienter<br />
har sin regelbundna vårdkontakt med primärvården. Andra har sin<br />
huvudsakliga vårdkontakt med medicinkliniker vid sjukhusen.<br />
För diabetesvården finns det ett antal etablerade <strong>kvalitet</strong>sindikatorer <strong>och</strong> även behandlingsmål<br />
för dessa. Bland dem är patienternas värde för blodsocker (HbA1c),<br />
blodtryck <strong>och</strong> kolesterol, liksom förekomst <strong>av</strong> rökning med flera indikatorer. Här<br />
redovisas två indikatorer med data från Nationella Diabetesregistret (NDR) <strong>och</strong> två<br />
med Läkemedelsregistret som källa. NDR-indikatorerna var med i 2006 års rapport.<br />
En indikator om ögonbottenkontroll har tagits bort.<br />
NDR samlar data om diabetesvård både från medicinkliniker <strong>och</strong> från primärvården.<br />
Deltagandegraden bedöms <strong>av</strong> NDR för 2006 vara cirka 43 procent för riket<br />
totalt, men med stora variationer mellan landstingen. Deltagandet har ökat påtagligt<br />
mellan 2005 <strong>och</strong> 2006. I de diagram där data från NDR används, återges även<br />
deltagandegrad per landsting. Där deltagandet är lågt är uppgifterna osäkra.<br />
Uppgifterna från NDR <strong>av</strong>ser 2006 <strong>och</strong> diabetespatienter i primärvård, i alla åldrar.<br />
Resultaten kan inte fullt ut jämföras med förra årets, eftersom patientgruppen<br />
är delvis en annan. Vi följer i dessa indikatorer den redovisning som NDR själv<br />
använder sig <strong>av</strong> i sin senaste årsrapport. I denna har man ett <strong>kvalitet</strong>sindex, där<br />
landstingen rangordnats utifrån fem olika <strong>kvalitet</strong>smått. De båda här redovisade<br />
NDR-indikatorerna ingår i <strong>kvalitet</strong>sindexet.<br />
Måluppfyllelse i indikatorerna från NDR anges i förhållande till de behandlingsriktlinjer<br />
<strong>och</strong> målnivåer för blodtryck <strong>och</strong> blodsockervärde som Svensk Förening<br />
78 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
för Diabetologi ger ut, <strong>och</strong> som NDR använder sig <strong>av</strong> i sitt <strong>kvalitet</strong>sindex. En revidering<br />
<strong>av</strong> de nationella riktlinjerna för diabetes har under 2007 påbörjats <strong>av</strong> Socialstyrelsen.<br />
Indikatorerna med Läkemedelsregistret som källa är ett värdefullt komplement till<br />
NDR:s uppgifter. Registret är heltäckande <strong>och</strong> baserat på uttag <strong>av</strong> läkemedel i öppen<br />
vård. Däremot kan man inte via registret få uppgifter om måluppfyllelse vid olika<br />
behandlingar, som värde för blodtryck eller kolesterol, vilket man kan via NDR.<br />
Diabetes i primärvård – måluppfyllelse för HbA1c (A:21)<br />
I diagram A:21 anges hur stor andel <strong>av</strong> patienterna i diabetesregistret som uppnår<br />
målet för blodsockervärdet HbA1c. Behandlingsmålet är definierat till ett HbA1cvärde<br />
på 6,0 procent eller lägre.<br />
Alla rapporterade patienter i primärvården ingår, knappt 115 000 patienter. Skillnaden<br />
mellan landstingen är för flertalet måttlig <strong>och</strong> ska inte övertolkas, särskilt inte<br />
efter hänsyn till den ojämna deltagandegraden. Observera att konfidensintervallen<br />
inte <strong>av</strong>ser den osäkerhet i uppgifterna som uppkommer genom ojämn deltagandegrad.<br />
Dalarna, Norrbotten <strong>och</strong> Gotland redovisar låga andelar. Av dessa landsting<br />
Sörmland<br />
Östergötland<br />
Blekinge<br />
Halland<br />
Västra Götaland<br />
Jönköping<br />
Västerbotten<br />
Gävleborg<br />
Kronoberg<br />
Västmanland<br />
RIKET<br />
Uppsala<br />
Stockholm<br />
Jämtland<br />
Kalmar<br />
Örebro<br />
Värmland<br />
Skåne<br />
Västernorrland<br />
Dalarna<br />
Norrbotten<br />
Gotland<br />
61,4<br />
60,8<br />
59,7<br />
59,2<br />
58,8<br />
58,0<br />
57,6<br />
56,4<br />
55,3<br />
55,3<br />
55,0<br />
54,0<br />
53,7<br />
53,7<br />
51,8<br />
51,0<br />
50,6<br />
50,4<br />
49,6<br />
44,4<br />
43,7<br />
38,0<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:21 Andel diabetiker som når mål för HbA1c, 2006.<br />
Primärvård. Procent. Mål: HbA1c ≤ 6,0%.<br />
Procentsats till höger i diagrammet <strong>av</strong>ser deltagandegrad i registret.<br />
Källa: Nationella Diabetesregistret<br />
Deltagandegrad i registret<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 79<br />
26,3<br />
74,3<br />
29,8<br />
21,1<br />
38,6<br />
51,3<br />
35,3<br />
57,9<br />
46,1<br />
7,7<br />
19,4<br />
11,2<br />
51,8<br />
26,1<br />
46,7<br />
46,1<br />
32,9<br />
25,4<br />
57,4<br />
18,5<br />
31,2
har framförallt Norrbotten <strong>och</strong> Gotland låg täckningsgrad, medan Dalarnas har<br />
bland de högre i landet.<br />
Av de landsting som ligger ovanför rikets snitt har Östergötland den bästa täckningsgraden,<br />
över 80 procent, <strong>och</strong> därmed tillförlitliga värden. Av de övriga landsting<br />
som ligger över genomsnittet, har även Jönköping, Gävleborg <strong>och</strong> Kronoberg<br />
jämförelsevis högt deltagande. I riket som helhet nås behandlingsmålet för 55 procent<br />
<strong>av</strong> patienterna, samma andel som 2005.<br />
Diabetes – måluppfyllelse för blodtryck (A:22)<br />
Risken för hjärtkärlsjukdom är två-tre gånger högre hos diabetiker än icke-diabetiker,<br />
enligt olika studier. Ett flertal riskfaktorer bidrar till detta, som högt blodtryck,<br />
förhöjda blodfetter <strong>och</strong> rökning. Risken ökar med antalet riskfaktorer. Gränsen för<br />
förhöjt blodtryck för diabetiker är satt till 130/80 mm Hg. Detta värde innebär att i<br />
storleksordningen 80–90 procent <strong>av</strong> alla diabetiker har högt blodtryck.<br />
Diagram A:22 anger för samma grupp <strong>av</strong> patienter andelen som når behandlingsmålet<br />
130/80 mm Hg eller lägre. Alla patienter ingår, o<strong>av</strong>sett om de behandlas för<br />
högt blodtryck eller ej. Andelen som uppfyller målet är klart lägre än vad som gällde<br />
Halland<br />
Västmanland<br />
Värmland<br />
Östergötland<br />
Skåne<br />
Kalmar<br />
Västerbotten<br />
Stockholm<br />
Gävleborg<br />
Västra Götaland<br />
RIKET<br />
Sörmland<br />
Örebro<br />
Norrbotten<br />
Jönköping<br />
Västernorrland<br />
Gotland<br />
Uppsala<br />
Kronoberg<br />
Jämtland<br />
Dalarna<br />
Blekinge<br />
36,8<br />
36,7<br />
36,3<br />
36,0<br />
34,4<br />
34,1<br />
33,8<br />
33,6<br />
33,5<br />
33,5<br />
32,8<br />
32,2<br />
32,0<br />
31,2<br />
31,1<br />
31,1<br />
30,8<br />
29,5<br />
29,3<br />
28,7<br />
26,2<br />
23,8<br />
0 10 20 30 40 50<br />
Procent<br />
Diagram A:22 Andel diabetiker som når mål för blodtryck, 2006.<br />
Primärvård. Procent. Mål: Blodtryck ≤ 130/80.<br />
Procentsats till höger i diagrammet <strong>av</strong>ser deltagandegrad i registret.<br />
Källa: Nationella Diabetesregistret<br />
Deltagandegrad i registret<br />
80 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007<br />
21,1<br />
7,7<br />
46,1<br />
74,3<br />
32,9<br />
26,1<br />
35,3<br />
11,2<br />
57,9<br />
38,6<br />
26,3<br />
46,7<br />
18,5<br />
51,3<br />
25,4<br />
31,2<br />
19,4<br />
46,1<br />
51,8<br />
57,4<br />
29,8
för blodsockervärdet, 33 procent jämfört med 55 procent. Östergötland <strong>och</strong> Värmland<br />
uppvisar en jämförelsevis hög andel patienter som når behandlingsmålet <strong>och</strong><br />
har samtidigt relativt sett högt deltagande.<br />
En måluppfyllelse på 33 procent är påfallande lågt. Andelen <strong>av</strong> de blodtrycksbehandlade<br />
som når målet är enligt NDR-data lägre, 25 procent. Den låga måluppfyllelsen<br />
tyder på underbehandling <strong>av</strong> diabetespopulationen. Man bör dock även<br />
notera att val <strong>av</strong> behandling ska utformas efter individuella hänsyn. För äldre <strong>och</strong><br />
multisjuka måste flera olika aspekter vägas in.<br />
Diabetes – blodtryckssänkande behandling (A:23)<br />
Diagram A:23 bygger på uppgifter från Läkemedelsregistret. I steg ett identifierades<br />
alla rikets läkemedelsbehandlade diabetiker, 18 år <strong>och</strong> äldre, via uttagen <strong>av</strong><br />
diabetesläkemedel 2006. Därefter studerades hur stor andel <strong>av</strong> denna grupp som<br />
fick någon form <strong>av</strong> blodtryckssänkande läkemedelsbehandling. Vidare studerades<br />
hur stor andel <strong>av</strong> alla som hade blodtryckssänkade behandling med ACE-hämmare<br />
<strong>och</strong> Angiotensin II-antagonister (ARB). Dessa läkemedel ska särskilt användas som<br />
blodtrycksbehandling vid diabetisk njursjukdom, vilket en betydande grupp diabetiker<br />
har, men används även i andra fall.<br />
Västerbotten<br />
Västernorrland<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
Gotland<br />
Värmland<br />
Gävleborg<br />
Östergötland<br />
Kronoberg<br />
Örebro<br />
Uppsala<br />
Västmanland<br />
RIKET<br />
Dalarna<br />
Skåne<br />
Sörmland<br />
Jönköping<br />
Stockholm<br />
Halland<br />
Västra Götaland<br />
Blekinge<br />
Kalmar<br />
77,7<br />
76,9<br />
76,3<br />
75,2<br />
75,1<br />
74,7<br />
74,7<br />
74,2<br />
73,9<br />
73,1<br />
73,1<br />
73,0<br />
73,0<br />
72,6<br />
72,6<br />
72,4<br />
72,3<br />
72,2<br />
71,9<br />
71,9<br />
71,9<br />
70,1<br />
0 20 40 60 80 100<br />
ACE-hämmare <strong>och</strong> ARB Övriga läkemedel<br />
Diagram A:23 Andel diabetiker med blodtryckssänkande läkemedelsbehandling,<br />
2006. Avser läkemedelsbehandlade diabetiker,<br />
18 år <strong>och</strong> äldre. Procent. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Läkemedelsregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Procent<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 81
För riket är andelen behandlade med någon form <strong>av</strong> blodtryckssänkande läkemedel<br />
73 procent. I NDR är motsvarande andel något över 70 procent 2006, vilket ger en<br />
god överensstämmelse på riksnivå mellan de båda källorna.<br />
Skillnaderna mellan landstingen är små eller till <strong>och</strong> med påtagligt små, med alla<br />
landsting placerade i intervallet 70-78 procents behandlade. Spridningen är måttlig<br />
även för behandling med ACE/ARB, med nästan alla landsting i intervallet 50–60<br />
procents behandlade.<br />
Att skillnaderna mellan landstingen är små är ett tecken på att diabetesvården i detta<br />
<strong>av</strong>seende är <strong>av</strong> jämn <strong>kvalitet</strong>. I förhållande till de målvärden som NDR använder<br />
är det dock troligt att en allmän underbehandling råder. Den låga måluppfyllelsen<br />
<strong>av</strong>seende blodtrycksbehandling (se A:22) talar för detta. Revideringen <strong>av</strong> de nationella<br />
riktlinjerna för diabetes kommer att ge vägledning i denna fråga.<br />
Andelen diabetiker med blodfettsänkande behandling (A:24)<br />
Även A:24 bygger på uppgifter från Läkemedelsregistret, men omfattar befolkningen<br />
40 år <strong>och</strong> äldre. Det visar med samma metodik som ovan andelen läkemedelsbehandlade<br />
diabetiker som behandlas med blodfettssänkande läkemedel. För<br />
Västmanland<br />
Kronoberg<br />
Västerbotten<br />
Östergötland<br />
Skåne<br />
Värmland<br />
Dalarna<br />
Stockholm<br />
Örebro<br />
Sörmland<br />
Jönköping<br />
RIKET<br />
Västernorrland<br />
Gävleborg<br />
Kalmar<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
Blekinge<br />
Halland<br />
Västra Götaland<br />
Uppsala<br />
Gotland<br />
55,6<br />
55,3<br />
54,2<br />
53,6<br />
53,3<br />
51,5<br />
51,4<br />
51,0<br />
50,6<br />
50,4<br />
50,3<br />
49,9<br />
49,7<br />
49,5<br />
48,9<br />
48,7<br />
48,5<br />
46,6<br />
45,8<br />
45,7<br />
45,6<br />
39,7<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:24 Andel diabetiker med blodfettssänkande läkemedelsbehandling,<br />
2006. Avser läkemedelsbehandlade diabetiker,<br />
40 år <strong>och</strong> äldre. Procent. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Läkemedelsregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
82 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
iket uppgår andelen till 50 procent. Alla landsting utom Gotland ligger i intervallet<br />
45–55 procents behandlade, vilket är en jämförelsevis måttlig spridning.<br />
Uppgifterna överensstämmer väl med motsvarande uppgifter från NDR, både vad<br />
gäller andelen behandlade i riket, <strong>och</strong> <strong>av</strong>seende skillnaderna mellan landstingen.<br />
Enligt NDR uppnår cirka 50 procent <strong>av</strong> de blodfettsbehandlade patienterna målen<br />
för totalkolesterol
28-dagars dödlighet efter stroke (A:25)<br />
Bland annat i OECD-samarbetet används måttet dödlighet efter stroke, stroke-letaliteten,<br />
som indikator på <strong>sjukvårdens</strong> <strong>kvalitet</strong> vid internationella <strong>jämförelser</strong>. Det<br />
mått som presenteras här försöker mäta <strong>kvalitet</strong>en i hela vårdkedjan från den förebyggande<br />
verksamheten till ambulansverksamheten, det akuta omhändertagandet<br />
<strong>och</strong> efterföljande vård.<br />
Som stroke räknas alla fall med någon diagnos för hjärnblödning, hjärninfarkt eller<br />
ej specificerad stroke i Dödsorsaksregistret eller Patientregistrets slutenvårdsdel.<br />
Därmed ingår både de patienter som dog utan att ha vårdats på sjukhus <strong>och</strong> de som<br />
sjukhusvårdades. I jämförelsen ingår endast de personer som inte haft någon stroke<br />
under de sju föregående åren.<br />
Under de tre åren 2002–2004 <strong>av</strong>led cirka 23 procent <strong>av</strong> dessa strokefall. Dödligheten<br />
efter stroke är, efter att man tagit hänsyn till skilda åldersfördelningar, mycket lika<br />
för män <strong>och</strong> kvinnor.<br />
Diagram A:25 visar att finns en viss variation i dödlighet efter stroke mellan landstingen.<br />
Regionala skillnader kan ha flera orsaker, bland annat tillförlitligheten<br />
i diagnossättning, skillnader i bakgrundsfaktorer såsom annan sjuklighet, sociala<br />
faktorer, slumpmässiga <strong>av</strong>vikelser samt skillnader i omhändertagandet <strong>av</strong> strokepatienter<br />
eller i befolkningens benägenhet att söka vård. Vårdrelaterade faktorer kan<br />
vara <strong>av</strong>ståndet till adekvat vård, ambulansverksamhetens <strong>effektivitet</strong> <strong>och</strong> det akuta<br />
omhändertagandet på sjukhus.<br />
Gotland, Kalmar <strong>och</strong> Blekinge uppvisade den högsta dödligheten för män. Uppsala,<br />
Västmanland <strong>och</strong> Halland hade den lägsta. Bland kvinnorna hade Gävleborg, Värmland<br />
<strong>och</strong> Östergötland den högsta 28-dagarsdödligheten medan Uppsala <strong>och</strong> Gotland<br />
hade den lägsta andelen döda under de tre åren. Gotland har alltså den högsta<br />
dödligheten för männen men har en mycket låg dödlighet bland kvinnorna.<br />
Diagrammen har försetts med 95-procentiga konfidensintervall. Dessa visar att den<br />
slumpmässiga variationen över tid kan spela en stor roll för värdena, inte minst för<br />
små områden som till exempel Gotland.<br />
84 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Uppsala<br />
Gotland<br />
Västmanland<br />
Sörmland<br />
Västernorrland<br />
Stockholm<br />
Dalarna<br />
Halland<br />
Västerbotten<br />
Västra Götaland<br />
Jämtland<br />
Blekinge<br />
RIKET<br />
Örebro<br />
Jönköping<br />
Skåne<br />
Norrbotten<br />
Kronoberg<br />
Kalmar<br />
Östergötland<br />
Värmland<br />
Gävleborg<br />
Uppsala<br />
Västmanland<br />
Halland<br />
Västernorrland<br />
Västerbotten<br />
Skåne<br />
Stockholm<br />
Örebro<br />
Sörmland<br />
RIKET<br />
Västra Götaland<br />
Dalarna<br />
Östergötland<br />
Norrbotten<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Jämtland<br />
Värmland<br />
Gävleborg<br />
Blekinge<br />
Kalmar<br />
Gotland<br />
19,0<br />
19,4<br />
20,6<br />
20,6<br />
20,6<br />
21,9<br />
22,1<br />
22,6<br />
22,7<br />
23,2<br />
23,3<br />
23,4<br />
23,4<br />
23,7<br />
23,8<br />
24,3<br />
24,4<br />
25,0<br />
25,2<br />
25,6<br />
27,8<br />
28,9<br />
18,1<br />
19,7<br />
20,0<br />
20,6<br />
20,9<br />
21,5<br />
22,2<br />
22,2<br />
22,6<br />
22,8<br />
23,0<br />
23,3<br />
23,7<br />
23,9<br />
24,1<br />
24,1<br />
24,2<br />
25,2<br />
26,0<br />
26,2<br />
26,6<br />
27,7<br />
Kvinnor<br />
0 5 10 15 20 25 30 35<br />
Procent<br />
Män<br />
0 5 10 15 20 25 30 35<br />
Procent<br />
Diagram A:25 Dödlighet inom 28 dagar efter stroke, 2002–2004.<br />
Avser förstagångsstroke <strong>och</strong> även icke sjukhusvårdade. Procent.<br />
Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Patientregistret <strong>och</strong> Dödsorsaksregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 85
28-dagars dödlighet efter stroke – sjukhusvårdade (A:26)<br />
Här redovisas dödligheten inom 28 dagar efter sjukhusvård för stroke. Måttet syftar<br />
till att mäta <strong>kvalitet</strong>en i det akuta omhändertagandet <strong>och</strong> i den efterföljande vården<br />
vid sjukhus.<br />
Olika mått på dödligheten efter stroke används vid internationella <strong>jämförelser</strong>,<br />
bland annat inom OECD <strong>och</strong> det nordiska samarbetet. Att mäta korttidsöverlevnaden<br />
enbart bland sjukhusvårdade strokefall är ett vanligt mått <strong>och</strong> i många länder<br />
det mått som är möjligt att ta fram.<br />
Bland de drygt 17 000 män <strong>och</strong> 18 000 kvinnor som årligen drabbas <strong>av</strong> stroke vårdas<br />
ungefär 30 000 män <strong>och</strong> kvinnor varje år för stroke på sjukhus.<br />
Som stroke räknas här fall med någon diagnos för hjärnblödning, hjärninfarkt eller<br />
ej specificerad stroke åren 2004–2006 i Patientregistrets slutenvårdsdel, således de<br />
strokefall som sjukhusvårdats. För att kunna skatta dödligheten bland förstagångsfall<br />
ingår i denna jämförelse endast de personer som inte haft någon stroke under de<br />
sju föregående åren. Av dessa ingår alla personer i åldrarna 20 år eller över.<br />
Ur diagram A:26 kan utläsas att 15 procent <strong>av</strong> de sjukhusvårdade fallen <strong>av</strong>led inom<br />
28 dagar efter slaganfallet. Efter att man tagit hänsyn till skilda åldersfördelningar<br />
är dödligheten efter stroke i riket, både efter sjukhusvård <strong>och</strong> totalt, mycket lika för<br />
män <strong>och</strong> kvinnor.<br />
Dödligheten bland sjukhusvårdade efter stroke varierar för männen mellan Uppsalas<br />
10 procent till Kalmar <strong>och</strong> Gävleborg som har en dödlighet på 20 respektive 18<br />
procent. Dessa tre landsting hade liknande placeringar vid jämförelsen <strong>av</strong> dödligheten<br />
efter all stroke. Bland kvinnorna låg variationen i dödlighet efter sjukhusvård<br />
för stroke på en liknande nivå, med ungefär 13 procent för Västmanland, Dalarna<br />
<strong>och</strong> Västernorrland <strong>och</strong> runt 19 procent för Värmland <strong>och</strong> Kronoberg.<br />
Data i diagrammen är åldersstandardiserade <strong>och</strong> har försetts med 95-procentiga<br />
konfidensintervall. Dessa intervall visar att den slumpmässiga variationen över tid<br />
kan spela en stor roll för värdena, inte minst för landsting med små befolkningsunderlag.<br />
86 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Västmanland<br />
Västernorrland<br />
Dalarna<br />
Västra Götaland<br />
Uppsala<br />
Västerbotten<br />
Skåne<br />
Stockholm<br />
Gotland<br />
Halland<br />
RIKET<br />
Jönköping<br />
Blekinge<br />
Sörmland<br />
Östergötland<br />
Kalmar<br />
Örebro<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
Gävleborg<br />
Kronoberg<br />
Värmland<br />
Uppsala<br />
Västernorrland<br />
Västerbotten<br />
Skåne<br />
Halland<br />
Västra Götaland<br />
Västmanland<br />
Jönköping<br />
RIKET<br />
Kronoberg<br />
Östergötland<br />
Dalarna<br />
Gotland<br />
Stockholm<br />
Sörmland<br />
Blekinge<br />
Norrbotten<br />
Örebro<br />
Jämtland<br />
Värmland<br />
Gävleborg<br />
Kalmar<br />
11,7<br />
12,8<br />
13,3<br />
13,5<br />
13,6<br />
13,9<br />
14,1<br />
14,2<br />
14,4<br />
14,7<br />
14,7<br />
14,8<br />
14,9<br />
15,2<br />
15,8<br />
16,4<br />
17,2<br />
17,2<br />
17,3<br />
17,6<br />
18,7<br />
19,4<br />
10,0<br />
12,8<br />
12,8<br />
13,0<br />
13,5<br />
13,7<br />
14,1<br />
14,6<br />
14,8<br />
14,8<br />
15,0<br />
15,1<br />
15,3<br />
15,3<br />
16,2<br />
16,5<br />
16,5<br />
16,5<br />
16,7<br />
17,0<br />
18,4<br />
20,0<br />
Kvinnor<br />
0 5 10 15 20 25 30<br />
Procent<br />
Män<br />
0 5 10 15 20 25 30<br />
Procent<br />
Diagram A:26 Dödlighet inom 28 dagar efter stroke, 2004–2006.<br />
Sjukhusvårdade patienter, förstagångsstroke. Procent.<br />
Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Patientregistret <strong>och</strong> Dödsorsaksregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 87
Andel vårdade på strokeenhet (A:27)<br />
Enligt de nationella riktlinjerna ska vård i akutfasen vid strokesjukdom bedrivas<br />
vid strokeenheter. Det finns ett starkt kunskapsunderlag för att hävda att vård på<br />
väl fungerande strokeenheter minskar dödligheten, det personliga beroendet <strong>och</strong><br />
behovet <strong>av</strong> institutionsboende. De positiva effekterna gäller samtliga patienter med<br />
stroke o<strong>av</strong>sett deras ålder, kön eller hjärnskadans svårighetsgrad. Vård på en strokeenhet<br />
har i riktlinjerna därför givits allra högsta prioritet.<br />
I riket har under perioden 1994–2006 andelen strokepatienter som vårdats på strokeenhet<br />
hela eller delar <strong>av</strong> vårdtiden successivt ökat. Utvecklingen över tid visas i diagram<br />
A:27 Riket.<br />
Det finns ganska stora skillnader mellan landstingen, vilket kan ses i diagram A:27,<br />
separat redovisat för män respektive kvinnor. På riksnivå uppgick andelen 2006 till<br />
nästan 82 procent. För kvinnor är skillnaderna mellan landsting mer än 15 procentenheter<br />
för en grupp landsting. Skillnaderna för männen är något mindre.<br />
Andelen män som får vård vid strokeenhet är ett par procentenheter högre än vad<br />
andelen för kvinnor är. I Riks-Strokes årsrapport för 2006 anges att männen har<br />
nästan 10 procent bättre chans att vårdas på strokeenhet än vad kvinnorna har, även<br />
efter att olika justeringar gjorts (för bland annat ålder, medvetandegrad <strong>och</strong> tidigare<br />
stroke). I Jämtland, Kalmar <strong>och</strong> Värmland är skillnaderna till kvinnornas nackdel<br />
störst (dock utan justeringarna ovan gjorda).<br />
Patienter som vårdas på strokenhet är något yngre än de som vårdas på vanlig vård<strong>av</strong>delning,<br />
med medelålder på 76 respektive 79 år. I Riks-Strokes årsrapport anges<br />
att störst åldersskillnad i detta <strong>av</strong>seende var det för Halland, Jämtland, Stockholm,<br />
Uppsala <strong>och</strong> Västernorrland, med en skillnad på mer än fem år för de båda vårdformerna.<br />
Landsting med annan färg i stapeln anses ha osäkra data, som följd <strong>av</strong> lägre täckningsgrad.<br />
Täckningsgraden i Riks-Stroke 2003–2005, jämfört med Patientregistret,<br />
har använts för detta. Landsting med 20 procents eller högre andel fall som enbart<br />
rapporterats till Patientregistret <strong>och</strong> inte till Riks-Stroke, anses här ha osäkra värden.<br />
Täckningsgraden för 2006 har inte kunnat användas, vilket är en brist.<br />
88 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Gotland<br />
Norrbotten<br />
Östergötland<br />
Västernorrland<br />
Västerbotten<br />
Örebro<br />
Kronoberg<br />
Halland<br />
Blekinge<br />
Västra Götaland<br />
Sörmland<br />
Kalmar<br />
RIKET<br />
Skåne<br />
Jönköping<br />
Uppsala<br />
Västmanland<br />
Gävleborg<br />
Värmland<br />
Stockholm<br />
Dalarna<br />
Jämtland<br />
Gotland<br />
Västernorrland<br />
Norrbotten<br />
Västerbotten<br />
Örebro<br />
Kronoberg<br />
Östergötland<br />
Halland<br />
Blekinge<br />
Kalmar<br />
Västra Götaland<br />
RIKET<br />
Skåne<br />
Värmland<br />
Sörmland<br />
Uppsala<br />
Jämtland<br />
Jönköping<br />
Gävleborg<br />
Västmanland<br />
Stockholm<br />
Dalarna<br />
96,2<br />
92,2<br />
90,9<br />
90,7<br />
88,4<br />
87,9<br />
85,2<br />
84,8<br />
83,3<br />
81,6<br />
81,1<br />
80,9<br />
80,2<br />
79,5<br />
79,4<br />
79,2<br />
78,0<br />
77,1<br />
76,9<br />
71,6<br />
69,6<br />
68,9<br />
100,0<br />
93,1<br />
91,5<br />
90,4<br />
90,2<br />
89,7<br />
89,6<br />
87,9<br />
86,9<br />
85,9<br />
84,7<br />
83,0<br />
82,0<br />
81,8<br />
81,6<br />
81,6<br />
79,5<br />
79,4<br />
78,0<br />
77,8<br />
76,5<br />
73,0<br />
Kvinnor<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Osäkra data p g a låg täckningsgrad 2003–2005.<br />
Procent<br />
Män<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Osäkra data p g a låg täckningsgrad 2003–2005.<br />
Procent<br />
Diagram A:27 Andel strokepatienter som vårdats<br />
på strokeenhet, 2006. Procent.<br />
Källa: Riks-Stroke<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 89
Procent<br />
100<br />
80<br />
60<br />
40<br />
20<br />
0<br />
51,6<br />
1994<br />
53,9<br />
1995<br />
Diagram A:27 Andel strokepatienter som vårdats<br />
Riket på strokeenhet, 2006. Procent.<br />
Källa: Riks-Stroke<br />
60,4<br />
1996<br />
Funktionsförmåga efter stroke – andel beroende (A:28)<br />
65,1<br />
1997<br />
70,2<br />
1998<br />
Patienter som överlever stroke återfår i olika grad den funktion man hade före<br />
insjuknandet. I Riks-Stroke samlas data om strokepatienternas beroende <strong>av</strong> andra<br />
för sin personliga ADL, i uppföljningen efter tre månader. ADL står för Aktiviteter<br />
i Dagligt Liv. Med personlig ADL <strong>av</strong>ses aktiviteterna förflyttning, toalettbesök samt<br />
<strong>av</strong>- <strong>och</strong> påklädning. Som <strong>kvalitet</strong>sindikator speglar måttet sjukvårdsinsatserna både<br />
i akutfasen <strong>och</strong> i den fortsatta rehabiliteringen efter utskrivning från akutsjukhus.<br />
Utöver olika täckningsgrader är även bortfall i tremånadersuppföljningen en felkälla.<br />
Två landsting hade ett bortfall på över 20 procent, Stockholm <strong>och</strong> Gotland.<br />
De ges markering i diagrammet som landsting med osäkra data.<br />
I diagrammet A:28 redovisas andelen patienter som var beroende <strong>av</strong> andra för sin<br />
personliga ADL tre månader efter akutfasen, <strong>av</strong> dem som överlevde <strong>och</strong> som före<br />
insjuknandet var oberoende, således själv klarade sin personliga ADL. Andelen beroende<br />
varierade 2006 mellan 17 <strong>och</strong> 28 procent i de olika landstingen. För riket som<br />
helhet är andelen beroende i personligt ADL 20,5 procent. Sedan 2003 kan för riket<br />
ses en viss tendens till allt bättre resultat, med ökad andel oberoende.<br />
90 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007<br />
67,8<br />
1999<br />
68,1<br />
2000<br />
72,5<br />
2001<br />
73,5<br />
2002<br />
75,9<br />
2003<br />
78,3<br />
2004<br />
78,9<br />
2005<br />
81,6<br />
2006
Västmanland<br />
Östergötland<br />
Västernorrland<br />
Stockholm<br />
Skåne<br />
Västerbotten<br />
Värmland<br />
Sörmland<br />
RIKET<br />
Örebro<br />
Gävleborg<br />
Dalarna<br />
Västra Götaland<br />
Halland<br />
Uppsala<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
Kalmar<br />
Jönköping<br />
Gotland<br />
Blekinge<br />
Kronoberg<br />
17,1<br />
17,3<br />
17,5<br />
18,4<br />
18,6<br />
18,9<br />
19,2<br />
20,1<br />
20,5<br />
20,6<br />
20,9<br />
21,0<br />
21,2<br />
22,0<br />
22,2<br />
23,3<br />
23,7<br />
25,9<br />
26,0<br />
27,1<br />
27,5<br />
28,4<br />
0 10 20 30 40 50<br />
Osäkra data p g a låg täckningsgrad 2003–2005.<br />
Procent<br />
Diagram A:28 Andel strokepatienter som var ADL-beroende<br />
tre månader efter akutfasen, 2006. Procent.<br />
Källa: Riks-Stroke<br />
Detta mått på resultat bör helst tolkas tillsammans med andelen som överlevde: Det<br />
bästa resultatet når sjukhus <strong>och</strong> landsting som dels har en hög andel patienter som<br />
överlever, dels har en hög andel som är personligt ADL-oberoende, det vill säga i<br />
hög grad återfår sina funktioner.<br />
Redovisning på sjukhusnivå<br />
Som illustration visas i diagram A:28 Sjukhus utfallet per klinik, enligt den klinik/sjukhusindelning<br />
som används i Riks-Stroke. Variationen är större än på<br />
landstingsnivå, naturligt nog. Även konfidensintervallen blir mera utsträckta,<br />
eftersom det bara är ett års resultat som redovisas.<br />
En grupp sjukhus har andelar på under 15 procent, medan en annan har värden<br />
på 25 procent <strong>och</strong> över. Sjukhus med låg täckningsgrad <strong>och</strong>/eller högt bortfall<br />
i tremånadersrapporteringen markeras med annan färg i stapeln.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 91
Danderyd 12,3<br />
Köping/Fagersta 13,2<br />
Norrköping 13,9<br />
Norrtälje 14,0<br />
Simrishamn 14,3<br />
Sundsvall/Härnösand 14,4<br />
Lund 14,7<br />
Lycksele 15,1<br />
Huddinge 15,3<br />
Kristianstad 15,4<br />
Enköping 16,2<br />
Lindesberg 16,2<br />
Bollnäs/Söderhamn 16,4<br />
Karlstad/Krist./Säffle 16,7<br />
Skellefteå 17,1<br />
Landskrona 17,2<br />
Hässleholm 18,1<br />
Södertälje 18,2<br />
Motala 18,5<br />
Nyköping 18,5<br />
S:t Göran 18,8<br />
Linköping 18,9<br />
Örnsköldsvik 19,0<br />
Trelleborg 19,1<br />
Uddevalla/Strömstad 19,3<br />
Skene 19,4<br />
Kungälv 19,4<br />
Helsingborg 19,5<br />
UMAS 19,8<br />
Sahlgrenska 19,8<br />
Falun 20,0<br />
Mälarsjukhuset 20,1<br />
Lidköping 20,3<br />
Västerås/Sala 20,5<br />
Arvika 20,5<br />
Mora 20,5<br />
Östra sjukhuset 20,7<br />
Varberg 20,9<br />
Örebro 21,0<br />
Borås 21,3<br />
Ängelholm 21,3<br />
Mölndal 21,5<br />
NÄL 21,6<br />
Umeå 21,9<br />
Skövde 22,0<br />
Ludvika 22,0<br />
Gävle/Sandviken 22,2<br />
SÖS 22,3<br />
Gällivare 22,4<br />
Piteå 22,4<br />
Hudiksvall 22,6<br />
Kullbergska 22,6<br />
Ystad 22,8<br />
Halmstad 23,2<br />
Kiruna 23,3<br />
Akademiska 23,6<br />
Sunderbyn 23,7<br />
Östersund 23,7<br />
Karlskoga 24,0<br />
Västervik 24,0<br />
Avesta 24,1<br />
Falköping 24,1<br />
Karolinska 24,2<br />
Kalix 24,3<br />
Alingsås 24,5<br />
Karlshamn 24,5<br />
Oskarshamn 25,0<br />
Värnamo 25,5<br />
Ryhov sjukhus 26,0<br />
Höglandssjukhuset 26,4<br />
Sollefteå 27,0<br />
Kalmar 27,1<br />
Visby 27,1<br />
Ljungby 27,8<br />
Växjö 28,7<br />
Finspång 28,9<br />
Torsby 29,3<br />
Karlskrona 29,5<br />
Mariestad 32,8<br />
0 10 20 30 40 50<br />
Osäkra data p g a låg täckningsgrad 2003–2005 eller låg andel uppföljda efter tre månader.<br />
Procent<br />
Diagram A:28 Andel strokepatienter som var ADL-beroende<br />
Sjukhus tre månader efter akutfasen, 2006. Procent.<br />
Källa: Riks-Stroke<br />
92 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Blodförtunnande behandling efter stroke (A:29)<br />
Ett stort antal personer i Sverige, mer än 90 000, har kroniskt förmaksflimmer. Detta<br />
är också en <strong>av</strong> de vanligaste orsakerna till stroke. Cirka 6 000 svenskar får varje<br />
år stroke till följd <strong>av</strong> förmaksflimmer. Förmaksflimmer är därmed också en viktig<br />
riskfaktor för återinsjuknande i stroke. Behandling med warfarin efter en stroke<br />
(hjärninfarkt) <strong>och</strong> vid förmaksflimmer medför en betydligt lägre risk för att patienten<br />
ska återinsjukna i stroke eller annan hjärt-kärlsjukdom.<br />
Warfarinbehandling efter stroke <strong>och</strong> vid förmaksflimmer är en högt prioriterad åtgärd<br />
i de nationella riktlinjerna för stroke. I princip samtliga dessa patienter bör få<br />
blodförtunnande behandling med warfarin, dock efter individuellt hänsynstaganden<br />
till andra sjukdomar, mycket hög ålder <strong>och</strong> andra faktorer.<br />
Diagram A:29 redovisar för män <strong>och</strong> kvinnor andelen strokepatienter med förmaksflimmer<br />
som fick blodförtunnande behandling. Uppgifterna är baserade på Patientregistret<br />
<strong>och</strong> Läkemedelsregistret <strong>och</strong> <strong>av</strong>ser patienter som skrevs ut från sjukhus<br />
efter stroke under 2005 <strong>och</strong> 2006, <strong>och</strong> som hämtade ut blodförtunnande läkemedel<br />
under första halvåret 2007. Det totala antalet patienter strokepatienter med förmaksflimmer<br />
var knappt 6 000.<br />
Med en andel behandlade för riket på 50 procent (män) respektive 41 procent (kvinnor)<br />
kan sägas att det råder en påtaglig underbehandling. Denna fråga måste dock<br />
diskuteras <strong>och</strong> tolkas i ljuset <strong>av</strong> att äldre patienter kan ha kontraindikationer mot<br />
warfarin, som till exempel fallbenägenhet eller demens.<br />
I en tidigare rapport från Socialstyrelsen (9) redovisades motsvarande jämförelse<br />
<strong>av</strong>seende 2005, med en snarlik metod. Då var andelen behandlade något lägre. Särskilt<br />
för männen har en ökning skett, med tre procentenheter.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 93
Kronoberg<br />
Gotland<br />
Östergötland<br />
Gävleborg<br />
Kalmar<br />
Västerbotten<br />
Sörmland<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Halland<br />
Blekinge<br />
Norrbotten<br />
Västernorrland<br />
Örebro<br />
Jämtland<br />
Jönköping<br />
Skåne<br />
RIKET<br />
Uppsala<br />
Värmland<br />
Västra Götaland<br />
Stockholm<br />
Gotland<br />
Sörmland<br />
Gävleborg<br />
Blekinge<br />
Östergötland<br />
Värmland<br />
Norrbotten<br />
Skåne<br />
Halland<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
RIKET<br />
Jämtland<br />
Kronoberg<br />
Örebro<br />
Västerbotten<br />
Jönköping<br />
Kalmar<br />
Uppsala<br />
Stockholm<br />
Västra Götaland<br />
Västernorrland<br />
60,7<br />
57,1<br />
56,9<br />
53,2<br />
51,8<br />
51,7<br />
48,3<br />
48,2<br />
47,4<br />
47,3<br />
46,9<br />
46,5<br />
42,9<br />
42,1<br />
41,7<br />
41,6<br />
40,9<br />
40,8<br />
37,7<br />
37,1<br />
34,4<br />
32,4<br />
76,9<br />
65,5<br />
63,8<br />
63,3<br />
63,2<br />
62,7<br />
58,1<br />
57,9<br />
54,9<br />
53,2<br />
51,8<br />
50,2<br />
50,0<br />
48,8<br />
48,8<br />
48,8<br />
47,9<br />
47,4<br />
47,4<br />
44,4<br />
43,1<br />
42,6<br />
Kvinnor<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Män<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:29 Andel strokepatienter (hjärninfarkt) med hjärtflimmer med<br />
blodförtunnande behandling, januari–juni 2007. Procent.<br />
Källa: Patientregistret, Läkemedelsregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
94 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Östergötland<br />
Värmland<br />
Kalmar<br />
Sörmland<br />
Gävleborg<br />
Blekinge<br />
Uppsala<br />
Skåne<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Örebro<br />
RIKET<br />
Halland<br />
Västra Götaland<br />
Gotland<br />
Stockholm<br />
Västerbotten<br />
Jämtland<br />
Norrbotten<br />
Kronoberg<br />
Västernorrland<br />
Jönköping<br />
7,4<br />
7,8<br />
7,9<br />
8,9<br />
8,9<br />
9,1<br />
9,1<br />
9,1<br />
9,3<br />
9,4<br />
9,6<br />
9,7<br />
9,8<br />
9,9<br />
10,1<br />
10,2<br />
10,9<br />
11,2<br />
11,3<br />
11,3<br />
11,6<br />
11,6<br />
0 3 6 9 12 15<br />
Procent<br />
Diagram A:30 Återinskrivning för strokevård inom 365 dagar, 2001–2005 med<br />
uppföljning t o m 2006. Procent. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Patientregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Återinsjuknande efter vård för stroke (A:30)<br />
Andel återinskrivningar på sjukhus vid stroke kan utgöra ett mått på de sekundärpreventiva<br />
insatserna efter strokeinsjuknandet. Sekundärpreventiva åtgärder omfattar<br />
bland annat påverkan <strong>av</strong> livsstilsfaktorer genom exempelvis rök<strong>av</strong>vänjning, kostrådgivning<br />
<strong>och</strong> hjälp med fysisk aktivitet. Andra sådana åtgärder är läkemedelsbehandling<br />
med blodtryckssänkare, blodfettssänkare <strong>och</strong> blodproppsförebyggande<br />
samt karotiskirurgi. Risken för återinsjuknande är också <strong>av</strong>hängigt andra, icke påverkbara<br />
faktorer såsom geografiska skillnader, där risken för insjuknande är störst i<br />
norr <strong>och</strong> minst i södra Sverige.<br />
I diagram A:30 redovisas andelen patienter som återinskrevs efter stroke inom ett<br />
år efter den initiala vårdepisoden. Beräkningarna i diagrammet baseras på ca 83 000<br />
patienter i Patientregistret som vårdades för ett förstagångsinsjuknande i stroke<br />
med huvuddiagnosen hjärnblödning, hjärninfarkt eller ej specificerad stroke under<br />
åren 2001–2005 <strong>och</strong> som överlevt det första året efter stroke. Uppföljning har<br />
gjorts i Patientregistret till <strong>och</strong> med år 2006. Åldersstandardisering har gjorts med<br />
Sveriges strokepopulation som standardpopulation. Landstingsindelningen baseras<br />
på patientens hemortslän.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 95
Andelen återinskrivna för stroke eller för sena effekter <strong>av</strong> stroke utgjordes <strong>av</strong> drygt<br />
8 000 patienter. I riket var andelen återinskrivna med stroke drygt 9 procent, utan<br />
stora skillnader mellan män (10,2 procent) <strong>och</strong> kvinnor (9,3 procent). Skillnaderna<br />
mellan landstingen är rätt måttliga, mellan 7,3 procent <strong>och</strong> 11,4 procent. De tre<br />
landstingen Östergötland, Kalmar <strong>och</strong> Värmland har samtliga en andel återinskrivna<br />
under 8 procent, medan Västernorrland <strong>och</strong> Jönköping har de högsta andelarna<br />
med 11,5 procent.<br />
Sammanfattningsvis är risken för återinsjuknande i stroke betydande. Hälso- <strong>och</strong><br />
<strong>sjukvårdens</strong> samlade sekundärpreventiva insatser är angelägna <strong>och</strong> kan sannolikt<br />
påverka risken för återinsjuknande efter stroke. För att respektive landsting ska<br />
kunna följa effekterna <strong>av</strong> exempelvis insatta riktade åtgärder krävs upprepade undersökningar<br />
över tid.<br />
HJÄRTSJUKVÅRD<br />
Hjärt-kärlsjukdom är den vanligaste orsaken till död <strong>och</strong> en <strong>av</strong> de vanligaste orsakerna<br />
till invaliditet i Sverige. Akut hjärtinfarkt, som 2004 drabbade över 36 000<br />
individer, är den vanligaste dödsorsaken bland hjärt-kärlsjukdomar. Vården <strong>av</strong> akut<br />
hjärtinfarkt har genomgått snabba förändringar under den senaste tioårsperioden,<br />
vilket medfört en påtagligt minskad dödlighet såväl på sjukhus som under det efterföljande<br />
året. Även antalet fall <strong>av</strong> hjärtinfarkt har minskat.<br />
Många nya behandlingar har blivit väl etablerade <strong>och</strong> används relativt lika på flertalet<br />
sjukhus. De behandlingar där skillnaderna är störst <strong>av</strong>ser dels nya läkemedel<br />
som införs med olika hastighet på olika sjukhus, dels tekniskt resurskrävande verksamheter<br />
som kräver speciell kompetens <strong>och</strong> utrustning eller att patienten skickas<br />
till andra sjukhus.<br />
Tre <strong>av</strong> totalt sju indikatorer är nya, eller modifierade i förhållande till förra årets<br />
rapport. Alla sju <strong>av</strong>ser direkt eller indirekt hjärtinfarkt. Två indikatorer redovisar<br />
dödlighet inom 28 dagar, som mått på hjärt<strong>sjukvårdens</strong> resultat. Fyra indikatorer<br />
är processmått <strong>och</strong> speglar hur behandling <strong>och</strong> sekundärprevention bedrivs inom<br />
hjärtinfarktvården. Slutligen redovisas väntetiden till hjärtkirurgi för landstingens<br />
befolkningar.<br />
Källorna beskrivs i anslutning till diagrammen, men <strong>kvalitet</strong>sregistret RIKS-HIA är<br />
källa till tre <strong>av</strong> indikatorerna <strong>och</strong> bör därför beskrivas samlat <strong>och</strong> mera utförligt.<br />
I RIKS-HIA registreras uppgifter om de infarktpatienter som är intagna för hjärtintensivvård<br />
vid sjukhusen. Nästan alla akutsjukhus i landet deltar. Vid samtliga<br />
96 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
sjukhus finns dock en liten andel patienter som kan hamna utanför databasen på<br />
grund <strong>av</strong> att de vårdas på annan vård<strong>av</strong>delning. Någon återkommande redovisning<br />
<strong>av</strong> täckningsgrad vis<strong>av</strong>i patientregistret görs i nuläget inte. En nyligen genomförd<br />
undersökning i Västra Götaland resulterade i bedömningen att täckningsgraden för<br />
regionen 2005 uppgick till 85 procent.<br />
För Norrbotten är resultaten, i likhet med vad som gällde i förra årets rapport,<br />
ofullständiga. Tre <strong>av</strong> landstingets sjukhus har inte rapporterat data 2006. Beslut om<br />
medverkan i RIKS-HIA har fattats.<br />
I redovisning <strong>av</strong> data från RIKS-HIA styr sjukhusets lokalisering till vilket landsting<br />
redovisningen sker, o<strong>av</strong>sett patientens hemort. Om patienten remitteras till sjukhus<br />
i annat landsting, styr det första sjukhusets lokalisering vilken landstingstillhörigheten<br />
blir, i de här redovisade <strong>jämförelser</strong>na. Skillnaden gentemot att använda hemortslän<br />
torde vara marginell.<br />
Resultaten för de RIKS-HIA-baserade indikatorerna kan inte direkt jämföras med<br />
förra årets resultat. Generellt har indikatorerna nu definierats så att de överensstämmer<br />
med de som RIKS-HIA själv årligen publicerar. Till exempel ingår nu bara<br />
patienter < 80 år.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 97
28-dagars dödlighet efter hjärtinfarkt (A:31)<br />
Risken att dö inom 28 dagar efter hjärtinfarkt (letalitet eller case fatality) är en<br />
etablerad indikator på hur väl sjukvården klarar det akuta omhändertagandet efter<br />
hjärtinfarkt. Indikatorn har redovisats i flera internationella sammanhang, bland<br />
annat <strong>av</strong> OECD <strong>och</strong> i WHO:s MONICA-projekt. Det mått som presenteras här<br />
försöker mäta <strong>kvalitet</strong>en i hela vårdkedjan från den förebyggande verksamheten till<br />
ambulansverksamheten, det akuta omhändertagandet <strong>och</strong> efterföljande vård.<br />
Som hjärtinfarkt har här räknats alla fall med någon diagnos för hjärtinfarkt i<br />
Dödsorsaksregistret eller Patientregistrets slutenvårdsdel under åren 2002–2004.<br />
Därmed ingår både de fall som sjukhusvårdades initialt <strong>och</strong> de som dog utan att ha<br />
vårdats vid sjukhus. Uppgifterna är åldersstandardiserade.<br />
Variationer i dödlighet mellan landstingen kan ha flera orsaker. Utöver att tillförlitligheten<br />
i diagnossättning spelar roll, så påverkar skillnader i bakgrundsfaktorer<br />
såsom annan sjuklighet, sociala faktorer, slumpmässiga <strong>av</strong>vikelser samt skillnader<br />
i omhändertagandet <strong>av</strong> hjärtinfarktpatienter eller i befolkningens benägenhet att<br />
söka vård. Direkt sjukvårdsrelaterade faktorer kan vara <strong>av</strong>ståndet till akutsjukhus,<br />
ambulansverksamhetens <strong>effektivitet</strong> <strong>och</strong> det akuta omhändertagandet på sjukhus.<br />
Sedan 1990-talet har denna dödlighet gått ner i samtliga landsting.<br />
Under år 2004 drabbades drygt 21 000 män <strong>och</strong> drygt 15 000 kvinnor <strong>av</strong> hjärtinfarkt.<br />
Detta var en tydlig nergång jämfört med tidigare år. Av de drabbade dör knappt en<br />
tredjedel inom 28 dagar efter infarkt. Under 1990-talet har vi sett en nedgång i dödligheten<br />
efter hjärtinfarkt i nästan alla landsting (10). Mellan åren 1990 <strong>och</strong> år 2000<br />
minskade den ålderstandardiserade 28-dagarsletaliteten med 10 procentenheter för<br />
både män <strong>och</strong> kvinnor.<br />
För perioden 2002–2004 hade Örebro, Stockholm <strong>och</strong> Blekinge den högsta dödligheten<br />
inom 28 dagar bland män medan Uppsala, Kronoberg <strong>och</strong> Halland hade den<br />
lägsta. Totalt sett varierade landstingens ålderstandardiserade dödlighet för män<br />
med mellan 26,4 procent <strong>och</strong> 37,2 procent.<br />
Örebro har en hög dödlighet även bland kvinnor. Kalmars <strong>och</strong> Sörmland tillhör<br />
också landstingen med den högsta dödligheten. Uppsala <strong>och</strong> Kronobergs har precis<br />
som bland männen en förhållandevis låg dödlighet efter infarkt. Den ålderstandardiserade<br />
dödligheten varierar med ca 10 procentenheter mellan landstingen.<br />
98 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Uppsala<br />
Kronoberg<br />
Västernorrland<br />
Västmanland<br />
Norrbotten<br />
Västerbotten<br />
Gävleborg<br />
Jönköping<br />
Halland<br />
Skåne<br />
Gotland<br />
RIKET<br />
Blekinge<br />
Västra Götaland<br />
Jämtland<br />
Östergötland<br />
Stockholm<br />
Dalarna<br />
Värmland<br />
Sörmland<br />
Kalmar<br />
Örebro<br />
Uppsala<br />
Kronoberg<br />
Halland<br />
Västernorrland<br />
Västmanland<br />
Västerbotten<br />
Gävleborg<br />
Sörmland<br />
Skåne<br />
Västra Götaland<br />
RIKET<br />
Jönköping<br />
Dalarna<br />
Östergötland<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
Kalmar<br />
Värmland<br />
Gotland<br />
Blekinge<br />
Stockholm<br />
Örebro<br />
25,6<br />
26,1<br />
26,7<br />
27,7<br />
28,3<br />
28,7<br />
29,2<br />
29,4<br />
29,5<br />
29,7<br />
29,9<br />
30,3<br />
30,4<br />
30,6<br />
30,6<br />
30,7<br />
31,3<br />
31,8<br />
32,2<br />
33,0<br />
33,3<br />
35,5<br />
26,4<br />
29,2<br />
29,3<br />
30,6<br />
31,0<br />
31,2<br />
31,9<br />
32,3<br />
32,4<br />
32,6<br />
33,0<br />
33,2<br />
33,7<br />
33,8<br />
34,1<br />
34,6<br />
34,6<br />
34,6<br />
34,6<br />
35,4<br />
35,4<br />
37,2<br />
Kvinnor<br />
0 10 20 30 40 50<br />
Procent<br />
Män<br />
0 10 20 30 40 50<br />
Procent<br />
Diagram A:31 Dödlighet inom 28 dagar efter hjärtinfarkt, 2002–2004. Avser även icke<br />
sjukhusvårdade patienter. Procent. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Patientregistret <strong>och</strong> Dödsorsaksregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 99
28-dagarsdödlighet efter hjärtinfarkt – sjukhusvårdade (A32)<br />
Detta mått <strong>av</strong>ser att mäta <strong>kvalitet</strong>en i det akuta omhändertagandet <strong>av</strong> hjärtinfarktpatienter<br />
<strong>och</strong> den efterföljande vården på sjukhus. Även detta är internationellt etablerat.<br />
De två svenska centra som ingick i MONICA-projektet uppvisade en mycket<br />
låg dödlighet bland hjärtinfarktpatienter på sjukhus, i en jämförelse med övriga<br />
centra i 24 länder (11). Att mäta korttidsöverlevnaden endast bland sjukhusvårdade<br />
är ett vanligt mått <strong>och</strong> också i många länder det mått som är möjligt att ta fram.<br />
Som hjärtinfarkt har här räknats alla fall med någon diagnos för hjärtinfarkt som<br />
sjukhusvårdades initialt under åren 2004–2006. Samtliga fall i åldrarna 20 år eller<br />
över ingår. Åldersstandardisering har gjorts, för att ta hänsyn till att åldersstrukturen<br />
skiljer sig åt mellan könen <strong>och</strong> de olika landstingen.<br />
Av de drygt 21 000 männen <strong>och</strong> drygt 15 000 kvinnorna som drabbades <strong>av</strong> hjärtinfarkt<br />
år 2004 vårdades cirka 17 500 män respektive 12 500 kvinnor på sjukhus. Bland<br />
samtliga sjukhusvårdade hjärtinfarktpatienter åren 2004–2006 dog ungefär 16 procent<br />
inom 28 dagar <strong>och</strong> en tredjedel inom ett år. Efter ålderstandardisering har männen<br />
en något högre dödlighet efter hjärtinfarkt än vad kvinnorna har.<br />
Örebro hade den största andelen döda efter infarkt bland sjukhusvårdade, 20 procent<br />
bland männen <strong>och</strong> närmare 19 procent bland kvinnorna. Uppsala, Blekinge <strong>och</strong><br />
Kronoberg är landstingen med den lägsta dödligheten bland männen. Den ålderstandardiserade<br />
dödligheten var där knappt 14 procent. Bland kvinnorna, som generellt<br />
sett har en lägre dödlighet efter infarkt, har bland annat Gotland, Blekinge <strong>och</strong><br />
Sörmland en ålderstandardiserad dödlighet på 12 till 13 procent under perioden.<br />
Efter att hänsyn tas till skilda åldersfördelningar har männen således en högre dödlighet<br />
efter infarkt än kvinnorna, både i kategorin alla med hjärtinfarkt <strong>och</strong> i den<br />
kategori som sjukhusvårdats. Men skillnaden till männens nackdel är större i den<br />
förra gruppen. Bland de fall som sjukhusvårdas är den manliga överdödligheten i<br />
förhållande till kvinnornas lägre.<br />
100 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Gotland<br />
Blekinge<br />
Sörmland<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
Dalarna<br />
Uppsala<br />
Stockholm<br />
Västmanland<br />
Skåne<br />
Jönköping<br />
RIKET<br />
Gävleborg<br />
Kronoberg<br />
Västra Götaland<br />
Jämtland<br />
Halland<br />
Värmland<br />
Kalmar<br />
Östergötland<br />
Västernorrland<br />
Örebro<br />
Uppsala<br />
Blekinge<br />
Kronoberg<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Västerbotten<br />
Västernorrland<br />
Jönköping<br />
Sörmland<br />
Västra Götaland<br />
RIKET<br />
Halland<br />
Skåne<br />
Östergötland<br />
Stockholm<br />
Gävleborg<br />
Jämtland<br />
Gotland<br />
Norrbotten<br />
Kalmar<br />
Värmland<br />
Örebro<br />
12,0<br />
13,2<br />
13,2<br />
13,5<br />
13,7<br />
14,0<br />
14,1<br />
14,1<br />
14,6<br />
14,7<br />
14,7<br />
15,1<br />
15,1<br />
15,3<br />
15,4<br />
15,6<br />
15,6<br />
16,6<br />
16,9<br />
17,0<br />
17,4<br />
18,7<br />
13,8<br />
13,9<br />
13,9<br />
14,1<br />
14,4<br />
14,6<br />
15,0<br />
15,3<br />
15,7<br />
16,0<br />
16,1<br />
16,1<br />
16,3<br />
16,4<br />
16,4<br />
16,7<br />
17,3<br />
17,3<br />
17,3<br />
17,5<br />
18,0<br />
19,9<br />
Kvinnor<br />
0 5 10 15 20 25 30<br />
Procent<br />
Män<br />
0 5 10 15 20 25 30<br />
Procent<br />
Diagram A:32 Dödlighet inom 28 dagar efter hjärtinfarkt, 2004–2006.<br />
Sjukhusvårdade patienter. Procent. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Patientregistret <strong>och</strong> Dödsorsaksregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 101
Andel reperfusionsbehandlade vid ST-höjningsinfarkt (A:33)<br />
Akut kranskärlssjukdom indelas i grupperna ST-höjningsinfarkt respektive instabil<br />
kranskärlssjukdom. Icke ST-höjningsinfarkt ingår i gruppen instabil kranskärlssjukdom.<br />
Av alla som vårdas på hjärtintensivvårds<strong>av</strong>delningar (HIA) får 30 procent<br />
infarktdiagnos. Ungefär 40 procent <strong>av</strong> alla infarkter är ST-höjningsinfarkter, medan<br />
60 procent är icke ST-höjningsinfarkter.<br />
ST-höjningsinfarkt än den allvarligaste infarkten, där tiden mellan symptomdebut<br />
<strong>och</strong> insatt behandling är en kritisk faktor. Snabb diagnostik <strong>och</strong> behandling har<br />
högsta prioritet. Tidigare har farmakologisk propplösande behandling, trombolys,<br />
varit förstahandsval vid ST-höjningsinfarkt. Den senaste femårsperioden har användningen<br />
<strong>av</strong> primär PCI, ballongvidgning, ökat kraftigt. PCI utförs inte vid alla<br />
sjukhus, vilket gör geografiska <strong>av</strong>stånd (tid) till en faktor vid val <strong>av</strong> behandlingsstrategi.<br />
Diagram A:33 bygger på uppgifter från RIKS-HIA <strong>och</strong> visar per landsting andelen<br />
<strong>av</strong> alla patienter med ST-höjningsinfarkt eller vänster grenblock som g<strong>av</strong>s akut<br />
reperfusionsbehandling (kärlöppnande behandling). Reperfusion inkluderar både<br />
primär PCI, trombolys samt i ett fåtal fall även akut, öppen hjärtoperation, CABG.<br />
Respektive åtgärds andelar redovisas. Uppgifterna <strong>av</strong>ser 2006. Närmare 5 200 patienter<br />
ingår i redovisningen.<br />
Andelen behandlade varierar mellan landsting <strong>och</strong> mellan könen. Stora skillnader<br />
mellan könen finns för flera landsting, till exempel i Jönköping <strong>och</strong> Halland. Några<br />
landsting har väl över 80 procents behandlade, medan en större grupp landsting inte<br />
når över 70-procentstrecket. För riket som helhet är det drygt 70 procent <strong>av</strong> alla patienter<br />
som behandlas. Detta är en ökning jämfört med den senaste tioårsperioden,<br />
då antalet behandlade legat på drygt 60 procent.<br />
En betydande andel, knappt 30 procent, får infarkt konstaterad men ges likväl ingen<br />
<strong>av</strong> de aktuella behandlingarna. Orsakerna till denna troliga underbehandling är inte<br />
klarlagda. Avstånd till PCI-sjukhus är ingen förklaring, då behandling med trombolys<br />
kan ges vid alla landets sjukhus med akut omhändertagande inom internmedicin.<br />
Att det finns landsting som har uppemot 90 procents behandlade, pekar också<br />
på att påtagliga förbättringar <strong>av</strong> <strong>sjukvårdens</strong> insatser är möjliga för patienter med<br />
detta svåra sjukdomstillstånd.<br />
Ur diagrammet kan även utläsas att andelen som behandlas med primär PCI varierar<br />
påtagligt mellan landstingen. PCI-behandling har ökat mycket starkt i Sverige<br />
sedan 2003, men i mindre mån i de delar <strong>av</strong> landet där geografiska <strong>av</strong>stånd utgör<br />
hinder.<br />
102 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Kalmar<br />
Östergötland<br />
Uppsala<br />
Kronoberg<br />
Stockholm<br />
Skåne<br />
Västmanland<br />
Örebro<br />
Västra Götaland<br />
Blekinge<br />
RIKET<br />
Gotland<br />
Värmland<br />
Västernorrland<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
Halland<br />
Dalarna<br />
Sörmland<br />
Jönköping<br />
Gävleborg<br />
Jämtland<br />
Uppsala<br />
Kronoberg<br />
Halland<br />
Östergötland<br />
Västerbotten<br />
Stockholm<br />
Skåne<br />
Kalmar<br />
RIKET<br />
Västra Götaland<br />
Värmland<br />
Jönköping<br />
Örebro<br />
Västmanland<br />
Gävleborg<br />
Västernorrland<br />
Blekinge<br />
Dalarna<br />
Sörmland<br />
Gotland<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
87,5<br />
83,5<br />
81,6<br />
75,8<br />
75,6<br />
75,4<br />
73,2<br />
72,1<br />
71,8<br />
70,8<br />
70,7<br />
66,7<br />
66,7<br />
66,7<br />
65,2<br />
64,3<br />
61,2<br />
60,9<br />
60,9<br />
58,2<br />
55,9<br />
36,0<br />
89,1<br />
85,0<br />
81,3<br />
81,3<br />
78,4<br />
77,5<br />
75,0<br />
74,5<br />
74,3<br />
73,8<br />
73,7<br />
73,6<br />
73,6<br />
71,7<br />
70,9<br />
68,8<br />
68,2<br />
67,7<br />
61,6<br />
61,5<br />
58,8<br />
56,1<br />
Kvinnor<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Trombolys PCI CABG<br />
Procent<br />
Män<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Trombolys PCI CABG<br />
Procent<br />
Diagram A:33 Andel reperfusionsbehandlade patienter vid ST-höjningsinfarkt, 2006.<br />
Avser patienter < 80 år. Procent.<br />
Källa: Riks-Hia<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 103
Det finns vidare en <strong>av</strong>sevärd skillnad i behandlingsintensitet mellan olika åldersgrupper.<br />
Andelen reperfusionsbehandlade i gruppen över 75 år är endast 43 procent.<br />
I yngre åldersgrupper har den ökande andelen primär PCI bidragit till att öka andelen<br />
reperfusionsbehandlade påtagligt de senaste två åren.<br />
Redovisning på sjukhusnivå<br />
Andelen reperfusionsbehandlade per sjukhus/kliniker 2006 återges i diagram<br />
A:33 Sjukhus. Män <strong>och</strong> kvinnor redovisas tillsammans <strong>och</strong> ingen uppdelning<br />
på de olika reperfusionsmetoderna görs. Klinikindelningen är samma som den<br />
RIKS-HIA använder.<br />
RIKS-HIAS täckningsgrad för sjukhusen <strong>och</strong> eventuella skillnader i patientmix<br />
(att patienterna är olika sjuka, är i olika åldrar m m) är relevanta aspekter<br />
när sjukhus jämförs. Utöver ålders<strong>av</strong>gränsningen att alla patienter är
Borås<br />
Linköping<br />
Uppsala<br />
Lund<br />
Sahlgrenska HIA<br />
Umeå<br />
Karolinska Solna<br />
Motala<br />
Växjö<br />
S:t Göran BSE<br />
Ljungby<br />
Falun<br />
Gävle<br />
Södertälje<br />
Lindesberg<br />
Karlstad<br />
S:t Göran HIA<br />
Kalmar<br />
Kungälv<br />
Halmstad<br />
Västervik<br />
Mölndal<br />
Oskarshamn<br />
Södersjukhuset<br />
Jönköping<br />
Malmö<br />
Lidköping<br />
Karlskrona<br />
Helsingborg<br />
Danderyd<br />
Karolinska Huddinge<br />
Enköping<br />
Varberg<br />
RIKET<br />
Köping<br />
Västerås<br />
Östra<br />
Örebro<br />
Karlskoga<br />
Trollhättan<br />
Kalix<br />
Lycksele<br />
Sundsvall<br />
Sollefteå<br />
Alingsås<br />
Skövde<br />
Norrköping<br />
Trelleborg<br />
Skellefteå<br />
Ängelholm<br />
Kristianstad<br />
Örnsköldsvik<br />
Eskilstuna<br />
Ystad<br />
Nyköping<br />
Värnamo<br />
Visby<br />
Arvika<br />
Norrtälje<br />
Torsby<br />
Eksjö<br />
Hässleholm<br />
Skene<br />
Avesta<br />
Karlshamn<br />
Ludvika<br />
Hudiksvall<br />
Bollnäs<br />
Östersund<br />
Kiruna<br />
Katrineholm<br />
Uddevalla<br />
Mora<br />
89,8<br />
89,3<br />
88,7<br />
87,7<br />
86,8<br />
84,6<br />
84,2<br />
82,4<br />
82,0<br />
81,3<br />
81,3<br />
80,6<br />
79,6<br />
79,4<br />
79,3<br />
78,8<br />
78,4<br />
78,2<br />
78,0<br />
77,9<br />
77,6<br />
77,6<br />
76,7<br />
76,4<br />
76,1<br />
76,0<br />
75,7<br />
75,4<br />
75,0<br />
74,4<br />
73,4<br />
73,3<br />
73,2<br />
73,0<br />
72,6<br />
71,9<br />
71,6<br />
71,6<br />
71,4<br />
71,1<br />
70,8<br />
70,4<br />
69,7<br />
69,4<br />
69,2<br />
69,2<br />
66,7<br />
66,7<br />
66,2<br />
66,0<br />
66,0<br />
65,1<br />
64,8<br />
64,3<br />
63,3<br />
62,5<br />
62,5<br />
61,1<br />
60,6<br />
60,4<br />
60,3<br />
58,8<br />
58,3<br />
57,1<br />
55,2<br />
54,5<br />
53,7<br />
52,2<br />
50,0<br />
50,0<br />
48,4<br />
45,1<br />
42,0<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:33 Andel reperfusionsbehandlade patienter vid ST-höjningsinfarkt, 2006.<br />
Sjukhus Avser patienter < 80 år. Procent.<br />
Källa: Riks-Hia<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 105
Andel kranskärlsröntgen vid icke ST-höjningsinfarkt (A:34)<br />
Tidigt utförd kranskärlsröntgen för ställningstagande till revaskularisering med<br />
PCI eller by-passkirurgi inom 7 dagar kan <strong>av</strong>sevärt förbättra prognosen för patienter<br />
med icke-ST-höjningsinfarkt. Enligt nationella riktlinjer har behandlingen högst<br />
prioritet hos dem med ytterligare två riskfaktorer i form <strong>av</strong> endera <strong>av</strong> ålder över 65<br />
år, manligt kön, diabetes, tidigare infarkt eller andra tecken på allvarlig syrebrist i<br />
hjärtat.<br />
I diagram A:34 återges andelen kranskärlsröntgade patienter med icke ST-höjningsinfarkt,<br />
med män <strong>och</strong> kvinnor särredovisade. Uppgifterna <strong>av</strong>ser 2006 <strong>och</strong> patienter<br />
< 80 år. Antalet patienter är totalt för riket 5 904. Sammantaget män <strong>och</strong> kvinnor<br />
genomgick drygt 74 procent <strong>av</strong> patienterna kranskärlsröntgen. Det finns en skillnad<br />
mellan män <strong>och</strong> kvinnor, med genomsnitt för riket för män på knappt 77 procent<br />
<strong>och</strong> för kvinnor drygt 69 procent. I flera landsting är könsskillnaderna mycket markanta,<br />
med differenser på över 15 procentenheter mellan kvinnor <strong>och</strong> män.<br />
Andelen patienter som kranskärlsröntgas sjunker betydligt med ökande ålder, vilket<br />
kan bero på kontraindikationer mot åtgärden i form <strong>av</strong> andra sjukdomar eller tillstånd<br />
som gör undersökningen onödig eller olämplig. Det kan dock också finnas en<br />
åldersdiskriminering <strong>av</strong>seende denna typ <strong>av</strong> undersökningar, som siktar mot kateterburna<br />
kranskärlsingrepp eller operation, anges i kommentar från RIKS-HIA. Det<br />
lägre utnyttjandet <strong>av</strong> kranskärlsröntgen hos kvinnor kan dels bero på kvinnornas<br />
högre ålder, dels på att vetenskapliga studier visat sämre resultat för kvinnor med de<br />
behandlingsmetoder som motiverar genomförandet <strong>av</strong> kranskärlsröntgen.<br />
Jämförelser mellan landstingen visar att den högsta användningen finns i Uppsala<br />
<strong>och</strong> Sörmland. Det har skett en snabb ökning samtidig som skillnaderna mellan<br />
landstingen minskat under året. Bara Norrbotten <strong>och</strong> Gotland redovisar andelar<br />
under 60 procent.<br />
106 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Sörmland<br />
Blekinge<br />
Uppsala<br />
Västerbotten<br />
Kalmar<br />
Gävleborg<br />
Skåne<br />
Stockholm<br />
RIKET<br />
Örebro<br />
Jönköping<br />
Värmland<br />
Västra Götaland<br />
Västernorrland<br />
Kronoberg<br />
Västmanland<br />
Östergötland<br />
Dalarna<br />
Halland<br />
Gotland<br />
Jämtland<br />
Norrbotten<br />
Uppsala<br />
Örebro<br />
Skåne<br />
Kalmar<br />
Sörmland<br />
Jönköping<br />
Västmanland<br />
Värmland<br />
Stockholm<br />
RIKET<br />
Västra Götaland<br />
Blekinge<br />
Halland<br />
Dalarna<br />
Kronoberg<br />
Västerbotten<br />
Östergötland<br />
Gävleborg<br />
Västernorrland<br />
Jämtland<br />
Norrbotten<br />
Gotland<br />
86,2<br />
82,4<br />
78,0<br />
77,8<br />
77,5<br />
75,7<br />
74,7<br />
73,4<br />
69,4<br />
69,0<br />
68,8<br />
67,1<br />
66,7<br />
63,9<br />
63,0<br />
62,9<br />
60,4<br />
58,5<br />
57,7<br />
53,8<br />
51,7<br />
45,8<br />
89,9<br />
86,5<br />
83,2<br />
81,7<br />
81,6<br />
80,1<br />
78,4<br />
77,3<br />
76,9<br />
76,5<br />
74,4<br />
74,3<br />
74,0<br />
73,8<br />
73,3<br />
72,6<br />
72,4<br />
67,8<br />
64,7<br />
64,2<br />
62,5<br />
50,0<br />
Kvinnor<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Män<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:34 Andel kranskärlsröntgade patienter vid icke ST-höjningsinfarkt, 2006.<br />
Avser patienter < 80 år. Procent.<br />
Källa: Riks-Hia<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 107
Andel clopidogrelbehandling vid icke ST-höjningsinfarkt (A:35)<br />
Vid utskrivning från sjukhus ges patienterna flera läkemedel i syfte för att minska<br />
risken för återinsjuknande i hjärtinfarkt. Behandling med acetylsalicylsyra, ASA,<br />
är en sedan länge etablerad behandling. Tillägg <strong>av</strong> läkemedlet clopidogrel minskar<br />
ytterligare risken för återinsjuknande. Clopidogrel är idag rekommenderat för<br />
alla patienter vid icke ST-höjningsinfarkt, med undantag för warfarinbehandlade<br />
patienter <strong>och</strong> de som har snar CABG-operation planerad.<br />
I diagram A:35 ses andelen sjukhusvårdade patienter med icke-ST-höjningsinfarkt<br />
som 2006 g<strong>av</strong>s clopidogrel. Skillnaden mellan landsting är relativt stor, framförallt<br />
<strong>av</strong>seende kvinnor, med differenser på väl över 20 procentenheter mellan landstingen<br />
i diagrammets ändar. Könsskillnaderna är påtagligt olika i de olika landstingen, med<br />
stora könsskillnader i till exempel Västernorrland <strong>och</strong> Östergötland.<br />
Det finns betydande skillnader även med <strong>av</strong>seende på patientens ålder. Hos patienter<br />
under 65 år behandlades 80 procent <strong>av</strong> kvinnorna <strong>och</strong> 89 procent <strong>av</strong> männen.<br />
Mellan 65 <strong>och</strong> 74 år behandlades 76 procent respektive 83 procent män, medan bland<br />
patienter över 75 år behandlades 51 procent <strong>av</strong> kvinnorna <strong>och</strong> 61 procent <strong>av</strong> männen.<br />
Det finns alltså även för denna behandling en <strong>av</strong>sevärd åldersskillnad, både<br />
för män <strong>och</strong> för kvinnor. Därutöver finns det en lägre användning hos kvinnor än<br />
hos män. Detta kan dock förklaras <strong>av</strong> den lägre användningen <strong>av</strong> revaskulariserande<br />
behandling hos kvinnor eftersom clopidogrelbehandling alltid används i samband<br />
PCI-behandling med stent.<br />
Avseende clopidogrel behandlas i riket idag i genomsnitt åtta <strong>av</strong> tio patienter under<br />
80 år. Detta tyder på en underbehandling, eftersom behandlingen i princip rekommenderas<br />
för alla i denna patientgrupp.<br />
108 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Uppsala<br />
Sörmland<br />
Gävleborg<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Skåne<br />
Västmanland<br />
Västerbotten<br />
RIKET<br />
Kalmar<br />
Örebro<br />
Värmland<br />
Stockholm<br />
Gotland<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
Västra Götaland<br />
Halland<br />
Östergötland<br />
Blekinge<br />
Dalarna<br />
Västernorrland<br />
Uppsala<br />
Kronoberg<br />
Sörmland<br />
Västernorrland<br />
Västmanland<br />
Gotland<br />
Norrbotten<br />
Örebro<br />
Skåne<br />
Jönköping<br />
Gävleborg<br />
Stockholm<br />
RIKET<br />
Jämtland<br />
Halland<br />
Västerbotten<br />
Värmland<br />
Östergötland<br />
Västra Götaland<br />
Kalmar<br />
Blekinge<br />
Dalarna<br />
92,2<br />
91,3<br />
89,1<br />
85,9<br />
80,7<br />
79,9<br />
78,7<br />
77,1<br />
75,7<br />
74,5<br />
74,4<br />
74,2<br />
73,9<br />
73,7<br />
73,1<br />
72,7<br />
70,6<br />
69,5<br />
66,9<br />
66,7<br />
63,3<br />
62,8<br />
94,0<br />
92,6<br />
92,2<br />
91,7<br />
91,7<br />
91,4<br />
86,8<br />
86,5<br />
86,0<br />
85,8<br />
85,6<br />
84,3<br />
84,1<br />
84,0<br />
83,7<br />
83,0<br />
81,9<br />
81,3<br />
80,1<br />
79,2<br />
74,0<br />
71,2<br />
Kvinnor<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Män<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:35 Andel clopidogrelbehandlade patienter vid icke ST-höjningsinfarkt,<br />
2006. Avser patienter < 80 år. Procent.<br />
Källa: Riks-Hia<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 109
Väntetid till hjärtkirurgi (A:36)<br />
Uppgifter om väntetider för behandling för de vanligaste sjukdomstillstånden i<br />
icke-akut vård rapporteras till databasen Väntetider i vården. Men även flera <strong>kvalitet</strong>sregister<br />
rapporterar väntetider. Här redovisas väntetiden till hjärtkirurgi, med<br />
motiveringen att långa väntetider kan innebära medicinsk risk för patienten.<br />
Väntetiden beräknas från det datum då beslut om operation fattats, till det datum<br />
när operationen utförs. Medianväntetid är det lämpligaste måttet. Det finns patienter<br />
som opereras akut inom ett dygn <strong>och</strong> andra som väntar länge, till exempel<br />
de som väntar på en transplantation eller de som själva önskar ett operationsdatum<br />
långt fram i tiden.<br />
Uppgifterna kommer från Svenska Hjärtkirurgiregistret <strong>och</strong> <strong>av</strong>ser 2006. Täckningsgraden<br />
är mycket god, närmare 100 procent. Män <strong>och</strong> kvinnor särredovisas. Totala<br />
antalet operationer som ingår är 7 600. Bara ett mindre antal landsting har sjukhus<br />
som utför öppen hjärtkirurgi. Uppgifterna här redovisar hur länge patienter från<br />
respektive landsting väntar, o<strong>av</strong>sett var operationen utförs. Till skillnad från i väntetidsdatabasen<br />
anges således inte väntetider per sjukhus, utan medianväntetiden för<br />
respektive landstings befolkning.<br />
I diagram A:36 återges medianväntetider i antal dagar. För riket är medianväntetiden<br />
ungefär 7 dagar längre för kvinnor, 29 dagar, jämfört med männen 22 dagar. Både<br />
för män <strong>och</strong> för kvinnor är skillnaderna mellan de olika landstingen betydande. Under<br />
perioden 2003–2006 har för riket som helhet medianväntetiden inte förändrats<br />
märkbart.<br />
110 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Blekinge<br />
Kronoberg<br />
Västra Götaland<br />
Örebro<br />
Värmland<br />
Gävleborg<br />
Uppsala<br />
Skåne<br />
RIKET<br />
Halland<br />
Gotland<br />
Kalmar<br />
Västmanland<br />
Västerbotten<br />
Stockholm<br />
Sörmland<br />
Östergötland<br />
Dalarna<br />
Västernorrland<br />
Norrbotten<br />
Jönköping<br />
Jämtland<br />
Blekinge<br />
Kronoberg<br />
Östergötland<br />
Västra Götaland<br />
Värmland<br />
Skåne<br />
Örebro<br />
Jönköping<br />
Halland<br />
Västmanland<br />
RIKET<br />
Uppsala<br />
Stockholm<br />
Gävleborg<br />
Kalmar<br />
Dalarna<br />
Västernorrland<br />
Gotland<br />
Sörmland<br />
Norrbotten<br />
Västerbotten<br />
Jämtland<br />
11<br />
15<br />
20<br />
22<br />
24<br />
25<br />
27<br />
28<br />
29<br />
31<br />
34<br />
36<br />
37<br />
38<br />
40<br />
41<br />
42<br />
43<br />
46<br />
59<br />
65<br />
69<br />
10<br />
14<br />
15<br />
16<br />
17<br />
18<br />
18<br />
21<br />
21<br />
22<br />
22<br />
25<br />
28<br />
29<br />
30<br />
32<br />
33<br />
34<br />
35<br />
44<br />
48<br />
52<br />
Kvinnor<br />
0 10 20 30 40 50 60 70<br />
Antal dagar<br />
Män<br />
0 10 20 30 40 50 60 70<br />
Antal dagar<br />
Diagram A:36 Hjärtkirurgi – medianväntetid mellan beslut om<br />
operation <strong>och</strong> utförd operation, 2006. Antal dagar.<br />
Källa: Svenska Hjärtkirurgiregistret<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 111
Blodfettssänkande behandling efter hjärtinfarkt (A:37)<br />
Efter hjärtinfarkt, liksom efter stroke, är för höga nivåer för blodtryck <strong>och</strong> blodfetter<br />
(kolesterol) en viktig faktor för risken för förnyad hjärt-kärlsjukdom. God<br />
kost- <strong>och</strong> livsföring är naturliga delar <strong>av</strong> behandlingen, men en betydande andel<br />
<strong>av</strong> hjärtinfarktpatienterna kan förväntas ha behov <strong>av</strong> blodfettssänkande läkemedelsbehandling.<br />
Statiner sänker kolesterolvärdet <strong>och</strong> minskar därmed risken för<br />
nya förträngningar <strong>av</strong> kranskärlen. Behandlingen har hög prioritet i de nationella<br />
riktlinjerna.<br />
I RIKS-HIA registreras i vilken mån patienterna förskrivs statiner vid utskrivning<br />
från sjukhus. Här redovisas istället hur stor andel <strong>av</strong> hjärtinfarktpatienterna som tagit<br />
ut statiner, under en period efter sjukhusvistelsen. Uppgifter från Patientregistret<br />
har kombinerats med Läkemedelsregistret för detta ändamål. Ingår gör 25 000<br />
patienter < 80 år, som sjukhusvårdats för hjärtinfarkt under 2005 <strong>och</strong> 2006.<br />
I diagram A:37 redovisas för män <strong>och</strong> kvinnor hur stor andel som behandlas med<br />
statiner efter infarkt. För riket är värdet över 80 procent för både män <strong>och</strong> kvinnor,<br />
men andelen män som behandlas är närmare fem procent högre. Enligt en bedömning<br />
baserad på uppgifter från RIKS-HIA angående hur stor del <strong>av</strong> patientgruppen<br />
som har förhöjt kolesterolvärde, bör man förvänta sig att i storleksordningen 80 procent<br />
<strong>av</strong> alla bör behandlas. För riket tycks därmed ingen underbehandling föreligga.<br />
Enskilda landsting har lägre andelar, men bara Gotland <strong>av</strong>viker mera påtagligt.<br />
112 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Västmanland<br />
Halland<br />
Kalmar<br />
Skåne<br />
Örebro<br />
Östergötland<br />
Gävleborg<br />
Sörmland<br />
Norrbotten<br />
Jönköping<br />
RIKET<br />
Blekinge<br />
Värmland<br />
Kronoberg<br />
Dalarna<br />
Stockholm<br />
Västra Götaland<br />
Västernorrland<br />
Jämtland<br />
Västerbotten<br />
Uppsala<br />
Gotland<br />
Västmanland<br />
Kronoberg<br />
Kalmar<br />
Blekinge<br />
Skåne<br />
Gävleborg<br />
Örebro<br />
Dalarna<br />
Östergötland<br />
Halland<br />
Sörmland<br />
Jönköping<br />
RIKET<br />
Västernorrland<br />
Norrbotten<br />
Västra Götaland<br />
Västerbotten<br />
Stockholm<br />
Värmland<br />
Uppsala<br />
Jämtland<br />
Gotland<br />
90,1<br />
85,7<br />
85,2<br />
84,9<br />
84,7<br />
84,3<br />
83,6<br />
83,3<br />
81,8<br />
80,9<br />
80,7<br />
80,5<br />
80,1<br />
79,6<br />
78,2<br />
77,8<br />
77,7<br />
77,1<br />
77,0<br />
74,9<br />
72,7<br />
66,0<br />
93,2<br />
90,5<br />
89,7<br />
89,3<br />
87,8<br />
87,5<br />
87,4<br />
87,1<br />
87,1<br />
86,2<br />
86,0<br />
85,6<br />
85,3<br />
84,8<br />
84,7<br />
83,8<br />
83,2<br />
82,8<br />
82,3<br />
79,6<br />
78,1<br />
72,4<br />
Kvinnor<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Män<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:37 Andel patienter med blodfettssänkande behandling<br />
(statiner) efter hjärtinfarkt, januari–juni 2007. Procent.<br />
Källa: Patientregistret, Läkemedelsregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 113
ORTOPEDISK SJUKVÅRD<br />
Inom området ortopedisk sjukvård redovisas samma sju indikatorer som i 2006 års<br />
rapport. De <strong>av</strong>ser vanliga <strong>och</strong> ur ett samhällsperspektiv resurskrävande sjukdomar<br />
<strong>och</strong> behandlingar – knäledsplastik, höftledsplastik samt höftfraktur. Alla indikatorer<br />
är etablerade <strong>och</strong> är baserade på uppgifter från <strong>kvalitet</strong>sregister för respektive<br />
sjukdom eller behandling.<br />
Knäledsplastik – revisioner inom 1 år som följd <strong>av</strong> infektion (A:38)<br />
Förslitning i knäleden, knäledsartros, är ovanlig före 50 års ålder <strong>och</strong> blir vanligare<br />
ju äldre vi blir. Kvinnor drabbas <strong>av</strong> knäledsartros som kräver behandling betydligt<br />
oftare än män, särskilt bland äldre personer. Under 2006 utfördes över 10 000 knäledsplastikoperationer<br />
i Sverige, enligt patientregistret vid Socialstyrelsen. Kvinnor<br />
svarade för över 6 000 <strong>av</strong> dessa.<br />
Uppgifterna som nedan redovisas nedan är hämtade från Svenska Knäprotesregistret.<br />
De <strong>av</strong>ser operationer (total knäledsplastik vid artros) utförda under perioden<br />
1996–2005.<br />
Antalet operationer är knappt 55 000. Sjukhus <strong>och</strong> kliniker från alla landsting ingår<br />
i registret. Kliniker lokaliserade inom ett visst landsting redovisas under detta, o<strong>av</strong>sett<br />
varifrån patienten kommer. Uppgifter om täckningsgrad per landsting redovisas<br />
inte, men en jämförelse för åren 1998–2002 mellan registrets operationer <strong>och</strong> de<br />
som registrerats i patientregistret tydde på en god täckningsgrad. Resultaten är inte<br />
helt jämförbara med förra årets uppgifter, då enbart atrospatienter nu ingår.<br />
Sammanställningen tar inte hänsyn till variation i landstingsspecifik revisions- eller<br />
infektionsrisk <strong>och</strong> till varierande patientantal. Tolkningsproblem relaterade till<br />
denna förenkling har tidigare allmänt diskuterats i anslutning till geografiska <strong>jämförelser</strong><br />
(12, 13).<br />
Förekomst <strong>av</strong> infektion i samband med operation är en allvarlig komplikation som<br />
kan leda till amputation eller steloperation. Här redovisas antalet revisioner inom<br />
ett år efter den första operationen, som följd <strong>av</strong> infektion. Med revision <strong>av</strong>ses en<br />
omoperation där en proteskomponent tagits bort, lagts till eller bytts ut. Infektioner<br />
som behandlats utan att revision skett registreras inte.<br />
114 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Gotland<br />
Jönköping<br />
Sörmland<br />
Jämtland<br />
Västmanland<br />
Blekinge<br />
Örebro<br />
Östergötland<br />
Västra Götaland<br />
Halland<br />
RIKET<br />
Skåne<br />
Stockholm<br />
Värmland<br />
Kalmar<br />
Västerbotten<br />
Uppsala<br />
Västernorrland<br />
Gävleborg<br />
Norrbotten<br />
Dalarna<br />
Kronoberg<br />
0,00<br />
0,48<br />
0,71<br />
1,64<br />
1,71<br />
1,76<br />
1,78<br />
1,78<br />
2,22<br />
2,60<br />
2,91<br />
2,94<br />
3,39<br />
3,44<br />
3,54<br />
3,56<br />
3,65<br />
4,22<br />
4,25<br />
4,31<br />
4,33<br />
5,78<br />
0 3 6 9 12 15<br />
Antal per 1 000<br />
Diagram A:38 Knäledsplastik – revisioner inom ett år på grund <strong>av</strong> infektion,<br />
1996–2005. Antal per 1 000 operationer.<br />
Källa: Svenska Knäprotesregistret<br />
Faktiskt antal revisioner<br />
I diagram A:38 återges resultatet, uttryckt som antalet revisioner per 1 000 operationer.<br />
Även det faktiska antalet revisioner per landsting återges i diagrammet. Antalet<br />
revisioner är för riket 2,9 operationer per 1 000 utförda operationer. Variationen<br />
mellan landsting är betydande, men generellt är antalet revisioner påtagligt lågt.<br />
Kronobergs värde på 5,8 är jämförelsevis högt, men består i faktiska tal <strong>av</strong> enbart<br />
6 revisioner under perioden 1996-2005. För riket som helhet var antalet revisioner<br />
under perioden 159, <strong>av</strong> knappt 55 000 operationer.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 115<br />
0<br />
1<br />
1<br />
1<br />
2<br />
2<br />
3<br />
4<br />
17<br />
5<br />
159<br />
23<br />
34<br />
8<br />
8<br />
5<br />
6<br />
9<br />
7<br />
7<br />
10<br />
6
Sörmland<br />
Västmanland<br />
Östergötland<br />
Halland<br />
Jönköping<br />
Blekinge<br />
Örebro<br />
Västerbotten<br />
Värmland<br />
Västra Götaland<br />
Kalmar<br />
Kronoberg<br />
RIKET<br />
Västernorrland<br />
Stockholm<br />
Skåne<br />
Gotland<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
Uppsala<br />
Dalarna<br />
Gävleborg<br />
1,43<br />
1,48<br />
1,86<br />
2,24<br />
2,34<br />
2,41<br />
2,41<br />
2,61<br />
2,69<br />
2,82<br />
2,82<br />
2,90<br />
3,07<br />
3,16<br />
3,27<br />
3,47<br />
3,48<br />
3,75<br />
3,90<br />
3,99<br />
4,18<br />
5,34<br />
0 2 4 6 8<br />
Procent<br />
Diagram A:39 Knäledsplastik – risk för revision inom 5 år,<br />
1996–2005. Procent.<br />
Källa: Svenska Knäprotesregistret<br />
Knäledsplastik – risk för revision inom 5 år (A:39)<br />
I diagram A:39 redovisas risken för revision inom fem år, o<strong>av</strong>sett vilken orsaken till<br />
detta är. Också detta är ett tydligt resultatmått. För riket är risken för revision inom<br />
fem år 3,1 procent. Variationen mellan landstingen sträcker sig från Sörmland <strong>och</strong><br />
Västmanland med knappt 1,5 procents risk, till Dalarna <strong>och</strong> Gävleborg med fyrafem<br />
procents risk för revision inom fem år. Variationen mellan könen är marginell<br />
<strong>och</strong> därmed klart mindre än variationen mellan landstingen.<br />
Total höftledsplastik – överlevnad <strong>av</strong> implantat 10 år (A:40)<br />
2005 utfördes knappt 14 000 primära totala höftledplastiker. Till detta kommer<br />
knappt 2 000 reoperationer. Flera kvinnor än män opereras.<br />
Till Svenska höftprotesregistet rapporterar samtliga berörda kliniker i Sverige data<br />
<strong>av</strong>seende primära, totala höftledsplastiker. Klinikdeltagandet är 100-procentigt för<br />
de indikatorer om implantatöverlevnad <strong>och</strong> omoperationer som här redovisas. Av<br />
alla omoperationer rapporteras 95–98 procent. Täckningsgraden är i stigande för<br />
rapportering <strong>av</strong> patientrelaterat utfall, <strong>och</strong> 70 <strong>av</strong> 77 kliniker rapporterar nu data.<br />
116 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Sörmland<br />
Västerbotten<br />
Kalmar<br />
Örebro<br />
Kronoberg<br />
Östergötland<br />
Västernorrland<br />
Jämtland<br />
Västmanland<br />
Jönköping<br />
Norrbotten<br />
Västra Götaland<br />
Gävleborg<br />
RIKET<br />
Dalarna<br />
Halland<br />
Blekinge<br />
Värmland<br />
Stockholm<br />
Skåne<br />
Uppsala<br />
Gotland<br />
96,7<br />
96,4<br />
95,6<br />
95,2<br />
95,1<br />
94,7<br />
94,5<br />
94,5<br />
94,3<br />
94,1<br />
94,1<br />
93,4<br />
93,4<br />
93,0<br />
92,7<br />
92,6<br />
92,0<br />
91,9<br />
91,6<br />
90,9<br />
88,2<br />
85,8<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:40 Total höftledsplastik – andel implantat<br />
som överlever 10 år, 1992–2006. Procent.<br />
Källa: Svenska Höftprotesregistret<br />
Resultat för enskilda sjukhus publiceras i registrets årsrapport samt framöver även<br />
på webbplats. Åtta indikatorer har valts ut för publik presentation.<br />
Ett viktigt <strong>kvalitet</strong>smått är hur länge protesen ”överlever” efter operationen. Definition<br />
<strong>av</strong> ”misslyckande” är utbyte <strong>av</strong> någon proteskomponent eller borttagande <strong>av</strong><br />
hela protesen. Svenska höftprotesregistret följer sedan länge upp utfallet med denna<br />
<strong>kvalitet</strong>sindikator. Uppgifterna här <strong>av</strong>ser operationer utförda under 1992–2006,<br />
knappt 170 000 operationer.<br />
Från registret anges att Sverige sedan flera år har världens lägsta frekvens <strong>av</strong> utbytesoperationer.<br />
Jämförelsen mellan landsting inkluderar alla patienter, med stor spridning <strong>av</strong> riskfaktorer<br />
<strong>och</strong> stor skillnad när det gäller sjukhustyper. Klinikens lokalisering, inte<br />
patientens landstingstillhörighet, är grund för presentation på landstingsnivå. Samarbete<br />
mellan kliniker innebär att svårare patientfall remitteras till särskilda kliniker.<br />
Dessa opererar därmed patienter med större operationsrisker, vilket ger en<br />
högre komplikationsfrekvens. Vid remittering över landstingsgränser kan utfallet<br />
påverkas. Ingen korrigering för detta har gjorts i redovisningen.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 117
I diagram A:40 redovisas 10-årsöverlevnad <strong>av</strong> höftledsimplantat. För riket som helhet<br />
”överlevde” 93 procent <strong>av</strong> proteserna. Kvinnors operationer har ett bättre resultat<br />
än männens, med 94 procents protesöverlevnad, mot männens 91 (könsuppdelade<br />
uppgifter återges ej). Spridningen mellan landstingen sträcker sig från Sörmlands<br />
<strong>och</strong> Västerbottens dryga 96 procents överlevnad, till Gotlands <strong>och</strong> Uppsalas värden,<br />
båda under 90 procents överlevnad.<br />
Uppsalas resultat bör ses mot bakgrund <strong>av</strong> patientsammansättningen. Uppsala domineras<br />
<strong>av</strong> Akademiska Universitetssjukhuset, som är ett regionsjukhus <strong>och</strong> som<br />
därmed kan förväntas operera ett större antal ”riskpatienter”.<br />
Total höftledsplastik – omoperation inom 2 år (A:41)<br />
10-årsöverlevnad är en helt central <strong>kvalitet</strong>svariabel, men är samtidigt en ”långsam”<br />
uppföljningsindikator. Det behövs även indikatorer som kan ge en snabb återkoppling<br />
till kliniker <strong>och</strong> som kan stödja kliniskt förbättringsarbete utan alltför lång<br />
fördröjning.<br />
En sådan ”snabbare” indikator är andelen omoperationer inom två år efter den ursprungliga<br />
operationen, o<strong>av</strong>sett vilken orsaken till dessa är. Den korta uppföljnings-<br />
Västmanland<br />
Västerbotten<br />
Kronoberg<br />
Dalarna<br />
Örebro<br />
Östergötland<br />
Jämtland<br />
Sörmland<br />
Västra Götaland<br />
Blekinge<br />
Skåne<br />
RIKET<br />
Kalmar<br />
Stockholm<br />
Jönköping<br />
Värmland<br />
Norrbotten<br />
Halland<br />
Uppsala<br />
Västernorrland<br />
Gävleborg<br />
Gotland<br />
0,5<br />
0,5<br />
0,6<br />
0,9<br />
1,0<br />
1,1<br />
1,1<br />
1,2<br />
1,3<br />
1,4<br />
1,4<br />
1,5<br />
1,6<br />
1,7<br />
1,8<br />
1,9<br />
2,0<br />
2,0<br />
2,2<br />
2,3<br />
2,5<br />
3,4<br />
0 1 2 3 4 5 6<br />
Procent<br />
Diagram A:41 Total höftledsplastik – omoperation inom 2 år,<br />
alla orsaker, 2003–2006. Procent.<br />
Källa: Svenska Höftprotesregistret<br />
118 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
tiden återspeglar i huvudsak tidiga <strong>och</strong> allvarliga postoperativa komplikationer,<br />
som djup infektion <strong>och</strong> revision på grund <strong>av</strong> upprepade urledvridningar <strong>av</strong> höftledsprotesen.<br />
Andelen omoperationer återges i diagram A:41 <strong>och</strong> <strong>av</strong>ser de knappt 54 000 operationer<br />
som utförts 2003–2006. Bara komplikationer som är kirurgiskt åtgärdade är<br />
inkluderade. Antibiotikabehandlade infektioner <strong>och</strong> konservativt behandlade urledvridningar<br />
(luxationer) fångas inte i registret. Patienter som opereras upprepade<br />
gånger, som följd <strong>av</strong> samma komplikation, anges som en komplikation. Patienter som<br />
omopererats på annan klinik än primärkliniken tillräknas ändå primärkliniken.<br />
Komplikationstalen är generellt låga <strong>och</strong> slumpmässig variation har stor påverkan<br />
på resultaten. Jämförelsen ska tolkas med försiktighet <strong>och</strong> med samma reservationer<br />
som ang<strong>av</strong>s för A:40. Resultatet kan egentligen bara värderas över tid, det vill<br />
säga om klara trender föreligger.<br />
I riket som helhet omopererades 1,5 procent <strong>av</strong> patienterna inom två år. Detta motsvarar<br />
drygt 800 patienter. I tre landsting var andelen omoperationer ungefär 0,5<br />
procent. I Västmanland omopererades bara 7 <strong>av</strong> 1 347 patienter under denna period.<br />
Över två procents omoperationer har fyra landsting, bland dem Uppsala, vars patientsammansättning<br />
kommenterades tidigare.<br />
Total höftledsplastik – patientskattad förbättring efter 1 år (A:42)<br />
Höftledsplastikregistret följer upp patientrelaterade resultat <strong>av</strong> operationen. Man<br />
använder bland annat instrumentet EQ-5D, som ger ett totalvärde för <strong>hälso</strong>relaterad<br />
livs<strong>kvalitet</strong> i ett index. EQ-5D-index är ett viktat totalvärde för hälsa med lägsta<br />
värde på -0,594 <strong>och</strong> bästa på 1,0.<br />
Det patientrelaterade utfallet med tillfredsställelse, smärtlindring <strong>och</strong> <strong>hälso</strong>vinst<br />
(vunnet värde för EQ-5D-index) är viktiga variabler för denna patientgrupp, som<br />
opereras med just smärta <strong>och</strong> låg livs<strong>kvalitet</strong> som indikation för operation. Alla<br />
patienter besvarar ett preoperativt formulär med tio frågor. Samma formulär med<br />
en kompletterande fråga om tillfredsställelse skickas till patienten efter ett år. Proceduren<br />
upprepas efter sex <strong>och</strong> tio år, då också röntgen utförs.<br />
Förra året redovisades resultat för sju landsting. I år kan registret redovisa resultat<br />
för 14 landsting, <strong>av</strong>seende perioden 2003–2006 <strong>och</strong> <strong>av</strong>seende över 12 500 uppföljda<br />
patienter. I diagram A:42 redovisas skillnad i <strong>hälso</strong>relaterad livs<strong>kvalitet</strong>, EQ-5D vid<br />
uppföljning efter ett år. Diagrammet återger differensen i värde enligt EQ-5D-index,<br />
således den ökning <strong>av</strong> den <strong>hälso</strong>relaterade livs<strong>kvalitet</strong>en som uppmättes ett år<br />
efter operationen, jämfört med tillståndet innan.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 119
Blekinge<br />
Sörmland<br />
Västmanland<br />
Jämtland<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
Kronoberg<br />
Stockholm<br />
Jönköping<br />
Skåne<br />
Västernorrland<br />
Örebro<br />
RIKET<br />
Halland<br />
Västra Götaland<br />
Uppsala<br />
Östergötland<br />
Kalmar<br />
Gotland<br />
Värmland<br />
Dalarna<br />
Gävleborg<br />
0,44<br />
0,41<br />
0,41<br />
0,41<br />
0,40<br />
0,40<br />
0,38<br />
0,37<br />
0,37<br />
0,37<br />
0,37<br />
0,36<br />
0,36<br />
0,35<br />
0,34<br />
0,0 0,1 0,2 0,3 0,4 0,5<br />
Index<br />
Diagram A:42 Total höftledsplastik – patientskattat resultat <strong>av</strong> operation.<br />
Förbättring enligt EQ-5D-index vid uppföljning efter 1 år, 2003–2006.<br />
Källa: Svenska Höftprotesregistret<br />
För flera landsting är antalet uppföljda begränsat, vilket gör att tolkning ska ske med<br />
stor försiktighet. Rikets position i diagrammet beror på att Västra Götaland, med ett<br />
lågt värde, svarar för ungefär hälften <strong>av</strong> alla uppföljda patienter i materialet.<br />
Ett viktigt motiv för att i denna rapport publicera jämförelsen, trots att flera landsting<br />
(kliniker) saknas, är att peka på vikten <strong>av</strong> patientskattade resultat i redovisningar<br />
<strong>av</strong> detta slag. Det är framför allt kliniker i Stockholmsregionen som ännu<br />
inte är anslutna. Registret har ett mål om att nå full rikstäckning under 2008.<br />
Höftfraktur – andel utskrivna till ursprungligt boende (A:43)<br />
Varje år drabbas ungefär 18 000 personer <strong>av</strong> höftfraktur. Flera kvinnor än män drabbas.<br />
Medelåldern är påtagligt hög, cirka 80 år. Många höftfrakturpatienter är multisjuka<br />
<strong>och</strong> resurskrävande i olika delar <strong>av</strong> det samlande <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårds <strong>och</strong><br />
omsorgssystemet. En betydande andel <strong>av</strong>lider inom det första året efter frakturen.<br />
Till <strong>kvalitet</strong>sregistret RIKSHÖFT rapporteras årligen en rad uppgifter om denna<br />
patientgrupp. De medverkande sjukhusen har god täckningsgrad <strong>av</strong>seende sina patientfall,<br />
men inte alla sjukhus/kliniker medverkar. 2006 var antalet rapporterade<br />
fall drygt 10 000, att jämföra med totala antalet höftfrakturer, ungefär 18 000. Täck-<br />
120 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Västerbotten<br />
Gävleborg<br />
Östergötland<br />
Västra Götaland<br />
Värmland<br />
Blekinge<br />
Örebro<br />
Västernorrland<br />
RIKET<br />
Sörmland<br />
Skåne<br />
Jämtland<br />
Kronoberg<br />
Kalmar<br />
Halland<br />
Gotland<br />
Dalarna<br />
Jönköping<br />
Stockholm<br />
Uppsala<br />
Västmanland<br />
Norrbotten<br />
68<br />
66<br />
61<br />
57<br />
57<br />
52<br />
52<br />
52<br />
52<br />
51<br />
50<br />
50<br />
49<br />
49<br />
47<br />
46<br />
46<br />
42<br />
38<br />
0 20 40 60 80<br />
Procent<br />
Diagram A:43 Höftfraktur – andel patienter som skrivs ut till<br />
ursprungligt boende efter sjukhusvistelse, 2006. Procent.<br />
Källa: RIKSHÖFT<br />
ningsgraden varierar mellan landsting, men närmare uppgifter om detta saknas.<br />
Detta gör att <strong>jämförelser</strong> mellan landsting ska tolkas med stor försiktighet.<br />
Uppgifterna nedan <strong>av</strong>ser 2006. För tre landsting saknas data. Data per sjukhus<br />
aggregeras till landstingsnivå, o<strong>av</strong>sett patientens landstingstillhörighet. Detta<br />
saknar egentlig betydelse, då höftfraktur är en akut skada <strong>och</strong> remittering över<br />
landstingsgränser är försumbar.<br />
Ett viktigt resultatmått är andelen <strong>av</strong> patienterna som kan återvända till sitt ursprungliga<br />
boende efter operation <strong>och</strong> sjukhusvistelse. Om patienten återvänder<br />
tyder detta på att patientens funktionsförmåga återställts eller i varje fall inte försämras<br />
så kraftigt, att en ny boendeform (med mera omsorg) behövdes. En hög andel<br />
är därför önskvärd.<br />
Andelen patienter som skrivs ut till ursprungligt boende från akutsjukhuset återges<br />
i diagram A:43. För riket är andelen 52 procent. Spridningen mellan de två-tre landstingen<br />
överst respektive underst i diagrammet är förhållandevis stor.<br />
En brasklapp vid tolkning <strong>av</strong> utfallen är att samverkan mellan akutklink <strong>och</strong> geriatrik-/rehabklinik<br />
kan påverka det rapporterade utfallet negativt. Om ortoped-<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 121
kliniker skriver ut patienten för en kortare periods vård vid rehabiliteringsklinik,<br />
registreras detta som att patienten inte skrivs ut till ursprungsboende – trots att<br />
patienten bara stannar en kort tid vid rehabiliteringskliniken. Till exempel Stockholms<br />
låga andel bör tolkas i ljuset <strong>av</strong> detta.<br />
I ett underlag från registret anges att det finns ett samband mellan medelvårdtid<br />
<strong>och</strong> andelen utskrivna till ursprungligt boende. Kortare medelvårdtider förefaller<br />
resultera i lägre andel utskrivna till ursprung <strong>och</strong> vice versa.<br />
Höftfraktur – väntetid till operation (A:44)<br />
Alla höftfrakturpatienter förs till akutsjukhus <strong>och</strong> opereras, även om valet <strong>av</strong> operationstyp<br />
varierar. Själva frakturen är inte akut livshotande, vilket gör att det kan<br />
uppkomma en väntetid inför operation. Fördröjning leder vanligen till ett längre<br />
mobiliseringsförlopp för patienterna. Risken för trycksår, infektioner <strong>och</strong> andra<br />
komplikationer ökar. Tid mellan ankomst till sjukhus <strong>och</strong> start för operation är<br />
därför ett internationellt sett vanligt förekommande <strong>kvalitet</strong>smått<br />
I RIKSHÖFT mäts väntetiden som medelväntetid i dygn för alla frakturpatienter.<br />
Ur diagram A:44 kan utläsas att rikets medelväntetid var 1,2 dygn. En grupp lands-<br />
Sörmland<br />
Kronoberg<br />
Gotland<br />
Gävleborg<br />
Kalmar<br />
Jönköping<br />
Blekinge<br />
Östergötland<br />
Halland<br />
Dalarna<br />
Västerbotten<br />
Värmland<br />
Västernorrland<br />
RIKET<br />
Skåne<br />
Västra Götaland<br />
Örebro<br />
Stockholm<br />
Jämtland<br />
Uppsala<br />
Västmanland<br />
Norrbotten<br />
0,8<br />
0,8<br />
0,8<br />
0,8<br />
0,8<br />
0,9<br />
0,9<br />
1,0<br />
1,1<br />
1,1<br />
1,1<br />
1,2<br />
1,2<br />
1,2<br />
1,3<br />
1,3<br />
1,4<br />
1,6<br />
1,8<br />
0,0 0,5 1,0 1,5 2,0<br />
Dygn<br />
Diagram A:44 Höftfraktur – väntetid till operation efter<br />
inskrivning vid sjukhus, 2006. Medelväntetid i dygn.<br />
Källa: RIKSHÖFT<br />
122 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
ting har medelväntetiden 0,8, medan tre landsting har en väntetid på nära eller över<br />
1,5 dygn. Medelväntetiden från ankomst till akutmottagning till start för operation<br />
mäts i RIKSHÖFT nu i timmar istället för i dygn, vilket framöver kommer att medge<br />
mer nyansrika beskrivningar <strong>och</strong> analyser <strong>av</strong> väntetider <strong>och</strong> vårdförlopp.<br />
ANNAN BEHANDLING<br />
Två <strong>av</strong> indikatorerna under denna samlingsrubrik är nya <strong>och</strong> <strong>av</strong>ser båda psykiatri.<br />
Psykiatrisk verksamhet förekommer mera sällan i indikatorbaserade <strong>jämförelser</strong>,<br />
både i Sverige <strong>och</strong> i flera andra länder. I Sverige är tillgången på data om psykiatri,<br />
som kan vara underlag för uppföljning genom <strong>kvalitet</strong>sindikatorer, begränsad. Här<br />
redovisas indikatorer både baserade på patientregistret <strong>och</strong> på <strong>kvalitet</strong>sregister.<br />
Ljumskbråck – relativ risk för omoperation (A:45)<br />
Operation för ljumskbråck är den vanligaste allmänkirurgiska operationen i Sverige.<br />
Årligen utförs i landet knappt 20 000 ingrepp. En lyckad bråckoperation är<br />
en okomplicerad åtgärd med cirka en veckas arbetsfrånvaro, följt <strong>av</strong> besvärsfrihet.<br />
Operationer för ljumskbråck kan dock leda till återfall <strong>av</strong> bråck <strong>och</strong> svåra kroniska<br />
Västernorrland<br />
Blekinge<br />
Örebro<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Gotland<br />
Jönköping<br />
Värmland<br />
Jämtland<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
Uppsala*<br />
Östergötland<br />
Skåne<br />
Kronoberg<br />
Stockholm<br />
Kalmar<br />
Västra Götaland<br />
Sörmland<br />
Gävleborg<br />
Halland<br />
* KI-värde saknas<br />
0,24<br />
0,46<br />
0,58<br />
0,59<br />
0,73<br />
0,76<br />
0,77<br />
0,79<br />
0,82<br />
0,86<br />
0,91<br />
0,95<br />
0,99<br />
1,02<br />
1,10<br />
1,11<br />
1,17<br />
1,32<br />
1,38<br />
1,51<br />
1,86<br />
0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5<br />
Risk för respektive landsting jämfört med alla övriga landsting. Värde över 1,0 = högre risk <strong>och</strong> vice versa.<br />
Diagram A:45 Ljumskbråck – relativ risk för omoperation efter fem år.<br />
Operationer 1992–2006 ingår.<br />
Källa: Svenskt Bråckregister<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 123
smärttillstånd. Återfallsbråck drabbade tidigare uppemot 20 procent <strong>av</strong> alla opererade<br />
patienter. Dagens operationsmetoder <strong>och</strong> material har medfört en stark minskning<br />
<strong>av</strong> frekvensen återfallsbråck.<br />
Här redovisas per landsting den relativa risken för förnyad operation. Den relativa<br />
risken är ett mått på skillnaden i risk för omoperation <strong>av</strong> bråck som nyligen opererats<br />
på sjukhus i redovisat landsting, jämfört med risken vid sjukhus i övriga landsting.<br />
Källan till uppgifterna är Svenskt Bråckregister, som publicerar <strong>kvalitet</strong>sdata på sin<br />
hemsida. Täckningsgraden i registret är nu mycket god. Ungefär 95 procent <strong>av</strong> alla<br />
rikets operationer registreras. Jämförelsen baseras på data från registret till <strong>och</strong> med<br />
år 2006. Klinikens lokalisering styr landstingstillhörighet i redovisningen, inte patientens<br />
hemort.<br />
Diagram A:45 visar att det är påtagliga skillnader mellan landstingen. Den lägsta<br />
relativa risken har Västernorrland följt <strong>av</strong> Blekinge. I diagrammets nedre del<br />
finns Gävleborg <strong>och</strong> framförallt Halland. Skillnaderna mellan landsting <strong>och</strong> kliniker<br />
visar att det fortfarande finns en väsentlig förbättringspotential inom svensk<br />
ljumskbråckskirurgi.<br />
Kataraktoperation – andel med synskärpa under 0,5 (A:46)<br />
Under 2006 utfördes över 72 000 kataraktoperationer, <strong>av</strong> patienter med sjukdomen<br />
grå starr. Väsentliga förbättringar <strong>av</strong> synförmågan nås för en stor del <strong>av</strong> patienterna.<br />
Sedan flera år registreras i det Nationella Kataraktregistret en rad uppgifter om<br />
dessa operationer <strong>och</strong> deras resultat för patienterna. Registret har mycket god täckningsgrad.<br />
Uppgift om patientens synskärpa på det bästa ögat vid tidpunkten för operationen<br />
registreras. Det är ett mått på tillgänglighet till kataraktoperation i de olika landstingen.<br />
Om en stor andel <strong>av</strong> befolkningen under flera år opereras, ser de opererade<br />
patienterna förhållandevis bättre innan operationen. Fler operationer <strong>av</strong> så kallade<br />
andra-ögon bidrar också till bättre siffror.<br />
I diagram A:46 redovisas andelen <strong>av</strong> alla opererade patienter som hade en synskärpa<br />
som var lägre än 0,5 dioptrier på det bästa ögat. Uppgifterna <strong>av</strong>ser 2006. Män <strong>och</strong><br />
kvinnor särredovisas. Uppgifterna per landsting är baserade på patienternas hemort,<br />
o<strong>av</strong>sett var operationen utfördes.<br />
Placering högt i diagrammet anger att tillgängligheten är god, då de opererade patienterna<br />
har relativt sett bättre seende (mindre synfel) på sitt bästa öga. Några <strong>av</strong><br />
landstingen i topp låg högt även 2005, som Blekinge <strong>och</strong> Stockholm. Värmland har<br />
halkat ned, medan Västmanland förbättrat sin position. Högst andel patienter med<br />
stort synfel har Östergötland, Jämtland <strong>och</strong> Örebro.<br />
124 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Blekinge<br />
Kronoberg<br />
Västmanland<br />
Stockholm<br />
Västerbotten<br />
Gotland<br />
Jönköping<br />
Västra Götaland<br />
Norrbotten<br />
Dalarna<br />
RIKET<br />
Uppsala<br />
Halland<br />
Värmland<br />
Sörmland<br />
Kalmar<br />
Skåne<br />
Gävleborg<br />
Västernorrland<br />
Örebro<br />
Östergötland<br />
Jämtland<br />
Västmanland<br />
Stockholm<br />
Blekinge<br />
Halland<br />
Västra Götaland<br />
Gotland<br />
Norrbotten<br />
Kronoberg<br />
Sörmland<br />
RIKET<br />
Västerbotten<br />
Värmland<br />
Jönköping<br />
Uppsala<br />
Dalarna<br />
Skåne<br />
Gävleborg<br />
Kalmar<br />
Västernorrland<br />
Örebro<br />
Jämtland<br />
Östergötland<br />
16,0<br />
17,5<br />
18,5<br />
20,5<br />
21,1<br />
21,6<br />
22,0<br />
23,3<br />
23,9<br />
24,0<br />
24,4<br />
25,1<br />
25,3<br />
25,4<br />
25,8<br />
25,9<br />
27,9<br />
28,8<br />
29,0<br />
30,0<br />
33,8<br />
34,1<br />
14,9<br />
17,3<br />
18,5<br />
20,7<br />
21,6<br />
21,8<br />
21,9<br />
21,9<br />
22,0<br />
22,2<br />
22,3<br />
22,3<br />
22,4<br />
23,0<br />
23,9<br />
25,0<br />
25,1<br />
26,1<br />
26,3<br />
28,4<br />
29,0<br />
31,0<br />
Kvinnor<br />
0 10 20 30 40<br />
Procent<br />
Män<br />
0 10 20 30 40<br />
Procent<br />
Diagram A:46 Kataraktoperation – andel med synskärpa<br />
under 0,5 på bästa ögat, 2006.<br />
Källa: Nationella Kataraktregistret<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 125
Procent<br />
40<br />
30<br />
20<br />
10<br />
0<br />
35.5%<br />
1997<br />
33,9%<br />
1998<br />
32,2%<br />
1999<br />
Diagram A:46 Kataraktoperation – andel med synskärpa<br />
Riket under 0,5 på bästa ögat, 1997–2006.<br />
Källa: Nationella Kataraktregistret<br />
31,2%<br />
2000<br />
Det finns könsskillnader att diskutera. Generellt gäller att kvinnor har en sämre syn<br />
när de opereras än vad män har. Störst skillnader mellan män <strong>och</strong> kvinnor var det<br />
2006 i Jämtland <strong>och</strong> Halland. I Kronoberg <strong>och</strong> Blekinge hade tvärtom männen en<br />
sämre syn vid operationen detta år. Tolkning <strong>av</strong> könsskillnaderna försvåras <strong>av</strong> att<br />
män <strong>och</strong> kvinnor som opereras skiljer sig åt, t ex <strong>av</strong>seende ålder, operation <strong>av</strong> andra<br />
ögat, körkort etc. Även slumpen kan spela in.<br />
Skillnaderna mellan landstingen har varit ungefär lika stora under en längre följd <strong>av</strong><br />
år. Som en del i arbetet med vårdgarantin har gemensamma indikationer utarbetats<br />
för när kataraktoperation bör utföras. Detta kan leda till att skillnaderna mellan<br />
landstingen minskar. Under 2006 ses ingen påtaglig sådan effekt.<br />
Den långsiktiga utvecklingen för riket som helhet (se diagram A:46 Riket) visar tydligt<br />
att patienterna ser allt bättre vid tidpunkten för operation. Detta är bra för denna<br />
patientgrupp, men väcker också frågan om hur deras behov ska prioriteras i förhållande<br />
till andra patientgruppers. Opererar landstingen i toppen för friska patienter,<br />
eller är det landstingen i botten som bör operera flera patienter med relativt sett<br />
bättre syn? Relevant är då även kostnaden per operation, som är förhållandevis låga.<br />
Självmord <strong>och</strong> självmordsförsök efter psykiatrisk vård (A:47)<br />
Antalet personer som begår självmord i Sverige har minskat sedan början <strong>av</strong> 1980talet.<br />
Sverige har tillsammans med norra Europa medelhöga självmordstal jämfört<br />
med hela Europa, dock har Danmark <strong>och</strong> Finland ännu högre tal. Under 2004 tog<br />
1 154 människor livet <strong>av</strong> sig, ytterligare drygt 200 dödsfall bedömdes som med oklart<br />
uppsåt. Flera <strong>av</strong> dem som begick självmord hade nyligen haft kontakt med psykiatrin.<br />
Utöver detta gjorde cirka 8 000 personer också ett eller flera självmordsförsök.<br />
126 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007<br />
29,7%<br />
2001<br />
27,6%<br />
2002<br />
25,5%<br />
2003<br />
25,5%<br />
2004<br />
24,3%<br />
2005<br />
23,6%<br />
2006
Stockholm<br />
Uppsala<br />
Sörmland<br />
Östergötland<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Kalmar<br />
Gotland<br />
Blekinge<br />
Skåne<br />
Halland<br />
Västra Götaland<br />
Värmland<br />
Örebro<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Gävleborg<br />
Västernorrland<br />
Jämtland<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
RIKET<br />
14,4<br />
15,9<br />
14,2<br />
11,7<br />
19,2<br />
15,1<br />
14,7<br />
7,7<br />
8,2<br />
12,6<br />
14,3<br />
14,7<br />
11,9<br />
15,1<br />
15,8<br />
13,1<br />
12,3<br />
11,1<br />
10,7<br />
10,8<br />
13,4<br />
13,7<br />
0 5 10 15<br />
20<br />
25<br />
Antal per 100 000<br />
Diagram A:47 Antal självmord eller självmordsförsök inom 90<br />
dagar efter psykiatrisk slutenvård, 2002–2006.<br />
Antal per 100 000 invånare. Åldersstandardiserade värden.<br />
Källa: Dödsorsaksregistret <strong>och</strong> Patientregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Den 1 februari 2006 trädde den föreskrift i kraft som anger anmälningsskyldighet<br />
enligt Lex Maria <strong>av</strong> de självmord som människor begått i anslutning till <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong><br />
sjukvården inom en månad efter senaste vårdkontakt. Socialstyrelsen har utrett<br />
150 <strong>av</strong> de anmälda fallen <strong>och</strong> i hälften funnit brister i bland annat självmordsriskbedömning,<br />
dokumentation, kompetens, vårdprogram <strong>och</strong> tillsyn <strong>och</strong> övervakning.<br />
I denna jämförelse redovisas självmord <strong>och</strong> självmordsförsök som skett inom 90<br />
dagar efter utskrivning från psykiatrisk slutenvård. Endast de självmordsförsök som<br />
lett till slutenvård medräknas. Olikheter i indikationer för slutenvård kan påverka<br />
utfallet för landstingen. I de landsting där vårdinsats i slutenvård används oftare,<br />
kommer fler personer att nyligen ha varit utskrivna från psykiatrisk slutenvård. Det<br />
är då rimligt att anta att de personer som begår självmord eller självmordsförsök oftare<br />
kommer att ha varit inskrivna inom 90 dagar innan självmordet/försöket. Då vi<br />
endast räknar självmordsförsök som lett till slutenvård kan skillnader i inläggningskriterier<br />
påverka antalet fall. Dessa eventuella skillnader i kriterier för slutenvård<br />
kan vara en förklaring till höga tal.<br />
I diagram A:47 kan ses att antalet fall som inträffat inom 90 dagar efter utskrivning<br />
från psyikiatrisk slutenvård för riket i genomsnitt är 13,7 per 100 000 invånare<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 127
per år, vilket är ungefär en sjättedel <strong>av</strong> alla självmord <strong>och</strong> självmordsförsök. Den<br />
redovisade variationen mellan landstingen är förhållandevis stor, men kan även ha<br />
andra förklaringar än vårdinsatsens <strong>kvalitet</strong>. Om vi istället studerar andelen fall <strong>av</strong><br />
alla psykiatriskt slutenvårdade visar en jämförelse mellan landstingen med några få<br />
undantag på liknande resultat. Till exempel får Halland då den högsta andelen.<br />
En möjlig tolkning är att höga tal är ett tecken på att man har en väl fungerande<br />
psykiatrisk vård som fångar upp självmordsbenägna patienter, men att det kan finnas<br />
brister i den fortsatta vården, efter utskrivning från slutenvårdskliniken.<br />
Med anledning <strong>av</strong> ovan nämnda osäkerheter i tolkningen har vi valt att inte rangordna<br />
landstingen. För varje landsting pekar dock andelen självmord <strong>och</strong> självmordsförsök<br />
efter psykiatrisk vård på viktiga områden för förbättringsarbete<br />
Vård vid ätstörning – behandlingsresultat efter ett år (A:48)<br />
Ätstörningar debuterar oftast under tonåren <strong>och</strong> medför i många fall återkommande<br />
vårdepisoder under lång tid. Anorexia nervosa (AN) eller Bulimia nervosa (BN) förekommer<br />
hos cirka 1,5 procent <strong>av</strong> tonårsflickor <strong>och</strong> yngre kvinnor vid en given tidpunkt<br />
<strong>och</strong> ätstörning UNS (Ätstörning Utan Närmare Specifikation) är cirka 3-4 gånger vanligare<br />
än AN <strong>och</strong> BN. Det kan finnas mellan 75 000 <strong>och</strong> 100 000 tonårsflickor <strong>och</strong> unga<br />
kvinnor som lider <strong>av</strong> någon form <strong>av</strong> ätstörning. Andelen <strong>av</strong> alla som har ätstörningar<br />
som vårdas inom barn- <strong>och</strong> ungdomspsykiatrin, allmänpsykiatrin eller den specialiserade<br />
ätstörningsvården är okänd, men är troligen relativt liten (< 1/3).<br />
För individen innebär ätstörningen ett stort lidande <strong>och</strong> en betydligt förhöjd dödlighet<br />
jämfört med de flesta andra psykiatriska tillstånd. Det långa sjukdomsförloppet<br />
ger också betydande konsekvenser för anhöriga <strong>och</strong> mycket höga kostnader för<br />
samhället.<br />
Kvalitetsregistret RIKSÄT samlar data om ätstörningsvården <strong>och</strong> dess resultat. Av 31<br />
specialiserade ätstörningsenheter i landet rapporter 30 till <strong>kvalitet</strong>sregistret, dock i<br />
ojämn grad. Antalet registrerade patienter var 2006 drygt 1 300.<br />
Ett resultatmått som kan formuleras med hjälp <strong>av</strong> uppgifter i RIKSÄT är i vilken<br />
mån patientens tillstånd förbättrats ett år efter behandlingsstart. I diagram A:48<br />
redovisas per landsting andelen patienter som förbättrats. Med förbättring <strong>av</strong>ses<br />
antingen att de är förbättrade, men fortfarande har ätstörningsdiagnos eller att de<br />
inte längre har någon diagnos vid uppföljning efter ett år. De senare är fria från sin<br />
sjukdom. För riket som helhet kan ses att andelen förbättrade var drygt 30 procent.<br />
128 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Kalmar*<br />
Gotland**<br />
Blekinge**<br />
RIKET<br />
Stockholm<br />
Uppsala<br />
Sörmland<br />
Östergötland<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Skåne<br />
Halland<br />
Västra Götaland<br />
Värmland<br />
Örebro<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Gävleborg<br />
Västernorrland<br />
Jämtland<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
31,4<br />
43,1<br />
27,9<br />
35,6<br />
34,7<br />
0,0<br />
35,9<br />
27,9<br />
15,4<br />
29,8<br />
55,6<br />
19,5<br />
70,0<br />
60,6<br />
75,0<br />
35,3<br />
32,7<br />
40,0<br />
20,6<br />
* Enheten <strong>av</strong>stod från att redovisa på grund <strong>av</strong> låg täckningsgrad.<br />
** Ingen egen verksamhet, vårdtjänsten köps utomläns.<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram A:48 Ätstörningsvård – andel förbättrade ett år<br />
efter behandlingsstart, 2003–2005. Procent.<br />
Källa: RIKSÄT<br />
Uppföljda efter 1 år<br />
Antal Andel<br />
Patienter med sitt första besök 2003–2005 ingår i redovisningen. Antalet uppföljda<br />
patienter var knappt 1 700. Summering till landstingsnivå har primärt gjorts utifrån<br />
klinikens lokalisering, inte patientens hemort.<br />
Till skillnad från nästan alla andra indikatorer redovisas inte landstingen rangordnade<br />
eller med konfidensintervall angivna. Redovisningen syftar inte till att rangordna<br />
landstingen efter deras resultat i ätstörningsvården. Uppgifterna medger inte<br />
sådana tolkningar. Ett skäl är att antalet patienter <strong>och</strong> antalet uppföljda patienter i<br />
många landsting är få. Vidare finns begränsad kunskap om hur likformig diagnossättningen<br />
är.<br />
Motivet till att redovisa denna sammanställning <strong>av</strong> resultat inom ätstörningsvården<br />
är istället att lyfta fram den som ett exempel på <strong>kvalitet</strong>suppföljning inom psykiatrin,<br />
som bör få efterföljare.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 129<br />
1 678<br />
197<br />
104<br />
73<br />
49<br />
4<br />
39<br />
204<br />
78<br />
625<br />
9<br />
123<br />
10<br />
33<br />
12<br />
17<br />
52<br />
15<br />
34<br />
45,4%<br />
15,3%<br />
56,8%<br />
75,3%<br />
50,5%<br />
80,0%<br />
63,9%<br />
42,1%<br />
52,3%<br />
75,7%<br />
40,9%<br />
76,4%<br />
33,3%<br />
52,4%<br />
46,2%<br />
54,8%<br />
67,5%<br />
45,5%<br />
55,7%
Referenser<br />
1. Dödsorsaker 2004, sid 48–50, Sveriges officiella statistik,<br />
Dödsorsaker 2007:1, Socialstyrelsen 2007<br />
2. Socialstyrelsen. Indikatorer för utvärdering <strong>av</strong> läkemedelsanvändningens<br />
<strong>kvalitet</strong> hos äldre – Socialstyrelsens förslag. 2003-110-20.<br />
http://www.socialstyrelsen.se/Publicerat/2004/1578/2003-110-20.htm<br />
3. Sveriges Kommuner <strong>och</strong> landsting. Läkemedel i förändring. 2005;29:7.<br />
http://kikaren.skl.se/artikel.asp?C=3272&A=17958<br />
4. Kvaliteten på läkemedelsanvändningen hos äldre. Socialstyrelsen<br />
följer upp <strong>och</strong> utvärderar. 2000:8. Socialstyrelsen, 2001.<br />
5. Verdecchia A, Francisci S, Brenner H, Gatta G, Micheli A, Mangone L,<br />
Kunkler I; the EUROCARE-4 Working Group. Recent cancer survival in<br />
Europe: a 2000-02 period analysis of EUROCARE-4 data. Lancet Oncol.<br />
2007 Sep;8(9):784-796.<br />
6. Rehnqvist N, Rosén M, Karlberg I. Socialstyrelsen om mammo-<br />
grafiscreening: Analys <strong>av</strong> dödligheten kräver helt annan metodik.<br />
Läkartidningen 1999;96:1050-1.<br />
7. Rosén M, Stenbeck M. Mammografidebatten – Socialstyrelsen<br />
svarar Sjönell <strong>och</strong> Ståhle: Entydiga resultat i förväntad riktning.<br />
Läkartidningen 2000;97:859-60.<br />
8. Lägesrapport, Abortverksamheten till <strong>och</strong> med gr<strong>av</strong>iditetsvecka 12,<br />
Socialstyrelsen 2007.<br />
9. Strokesjukvården i Sverige - <strong>kvalitet</strong>s<strong>jämförelser</strong> mellan olika<br />
sjukhus <strong>och</strong> landsting/regioner. Socialstyrelsen 2007.<br />
10. Köster M, Andersson J, Carling K, Rosén M, Dödlighet efter<br />
hjärtinfarkt har minskat i nästan alla landsting under 1990-talet.<br />
Läkartidningen 2003;100:2838-44.<br />
11. Folk<strong>hälso</strong>rapport 2001, Stockholm: Socialstyrelsen; 2001:369<br />
12. Årsrapport 2004 - Svenska Knäplastikregistret, Lund 2004.<br />
13. Robertsson O, Ranstam J, Lidgren L. Variation in outcome and issues<br />
in ranking hospitals: An analysis from the Swedish Knee Arthroplasty<br />
Register. Acta Orthop (in press).<br />
130 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
B<br />
Patient-<br />
erfarenheter
B Patienterfarenheter<br />
Indikatorgruppen Patienterfarenheter <strong>av</strong>ser patient- <strong>och</strong> befolkningsuppfattningar<br />
om <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården <strong>och</strong> sjukvårdsinsatsen på ett allmänt plan. Patienters bedömningar<br />
<strong>av</strong> upplevda resultat eller <strong>hälso</strong>effekter <strong>av</strong> en specifik behandling ingår<br />
inte. Två sådana indikatorer har tidigare redovisats, under Medicinska resultat:<br />
Patientskattade effekter efter höftledsoperation samt vardaglig funktionsförmåga<br />
för strokepatienter.<br />
Måtten här <strong>av</strong>ser till exempel patienters sammanfattande betyg på besök vid vårdcentraler<br />
<strong>och</strong> mottagningar vid sjukhus. Dessa indikatorer speglar de erfarenheter<br />
patienter faktiskt haft. Andra indikatorer belyser vidare frågeställningar, som befolkningens<br />
förtroende för vården i primärvården <strong>och</strong> vid sjukhusen. De speglar<br />
inte nödvändigtvis hur väl sjukvården lyckas i sina patientkontakter, men har ett så<br />
stort allmänt intresse att de redovisas här.<br />
Vårdbarometern är källan <strong>och</strong> uppgifterna <strong>av</strong>ser helåret 2006. Datainsamlingen<br />
omfattade telefonintervjuer med nästan 42 000 slumpvis utvalda individer. Alla<br />
landsting utom Gotland deltog. Vårdbarometern innehåller ett stort antal frågor<br />
<strong>och</strong> ger goda möjligheter till olika fördjupningar, framförallt på riksnivå. En mer<br />
omfattande redovisning <strong>av</strong> resultat från Vårdbarometern görs årligen <strong>av</strong> Sveriges<br />
Kommuner <strong>och</strong> Landsting.<br />
Här redovisas också hur patienter som har haft stroke uppfattade dels vården på<br />
sjukhuset, dels rehabiliteringen efter akutfasen. Uppgifterna <strong>av</strong>ser 2006. Källan är<br />
<strong>kvalitet</strong>sregistret Riks-Stroke <strong>och</strong> den uppföljning man där gör efter tre månader.<br />
En arbetsgrupp inom Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting förbereder nu införandet<br />
<strong>av</strong> en nationell patientenkät, efter att flertalet landsting <strong>och</strong> regioner våren 2007<br />
ställt sig bakom detta. Det primära syftet med enkäten är att ge vårdcentraler <strong>och</strong><br />
sjukhusens mottagningar <strong>och</strong> <strong>av</strong>delningar ett instrument för utveckling <strong>och</strong> förbättring.<br />
Men uppgifterna kan även användas för <strong>jämförelser</strong> mellan vårdgivare <strong>och</strong><br />
landsting.<br />
Befolkningen – tillgång till sjukvård <strong>och</strong> förtroende (B:1, B:2, B:3)<br />
I diagram B:1 redovisas befolkningens uppfattning om den egna tillgången till vård,<br />
o<strong>av</strong>sett om man nyligen haft kontakt med sjukvården eller ej.<br />
132 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Halland<br />
Kalmar<br />
Jönköping<br />
Västerbotten<br />
Blekinge<br />
Kronoberg<br />
Norrbotten<br />
Örebro<br />
Stockholm<br />
RIKET<br />
Västernorrland<br />
Uppsala<br />
Jämtland<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Sörmland<br />
Östergötland<br />
Skåne<br />
Västra Götaland<br />
Värmland<br />
Gävleborg<br />
Gotland*<br />
82,5<br />
81,6<br />
81,1<br />
78,2<br />
77,8<br />
77,4<br />
76,9<br />
76,4<br />
75,3<br />
73,9<br />
73,3<br />
73,2<br />
73,1<br />
72,3<br />
72,1<br />
71,8<br />
71,8<br />
71,2<br />
70,5<br />
69,4<br />
68,8<br />
0 20 40 60 80 100<br />
* Gotland deltar ej i Vårdbarometern<br />
Procent<br />
Diagram B:1 ”Jag har tillgång till den vård jag behöver”.<br />
Andel som instämmer helt eller delvis, 2006. Procent.<br />
Källa: Vårdbarometern<br />
Andelen som helt eller delvis instämmer med påståendet att ”Jag har tillgång till<br />
den vård jag behöver” är för riket 74 procent, ungefär samma andel som 2005. Under<br />
2002–2004, däremot, instämde 69 procent i detta påstående. Resultaten för 2007<br />
kommer att visa om andelen som instämmer håller sig på denna högre nivå. En iakttagelse<br />
är att de äldre instämmer i högre grad än de mellan 40–49 år, som har den<br />
lägsta andelen instämmande svar.<br />
Variationen mellan landsting spänner från över 82 procent instämmande svar för<br />
Halland, Kalmar <strong>och</strong> Jönköping i toppen, till Gävleborgs knappa 69 procent. Men<br />
alla utom fem <strong>av</strong> landstingen ligger i intervallet 70–78 procent. För de flesta landsting<br />
är skillnaderna mellan 2005 <strong>och</strong> 2006 små, men det finns några undantag.<br />
Värmlands andel instämmande svar minskade med närmare sex procentenheter<br />
<strong>och</strong> Blekinges med drygt två. Norrbotten ökade med fyra enheter. Även Sörmland<br />
<strong>och</strong> Halland ökade med närmare tre procentenheter.<br />
Även de två följande diagrammen redovisar befolkningens, inte patienters, uppfattningar.<br />
Frågan rör vilket förtroende man på det hela taget har för vård <strong>och</strong> behandling<br />
vid å ena sidan vårdcentraler (inkluderar även <strong>hälso</strong>centraler <strong>och</strong> husläkarmottagningar)<br />
<strong>och</strong> å andra sidan vården vid sjukhus.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 133
Halland<br />
Kalmar<br />
Jönköping<br />
Västmanland<br />
Blekinge<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
Uppsala<br />
Kronoberg<br />
Västernorrland<br />
Gävleborg<br />
RIKET<br />
Östergötland<br />
Sörmland<br />
Dalarna<br />
Västra Götaland<br />
Värmland<br />
Skåne<br />
Stockholm<br />
Örebro<br />
Gotland*<br />
63,5<br />
62,5<br />
60,0<br />
56,5<br />
56,0<br />
55,7<br />
55,4<br />
54,7<br />
53,7<br />
53,5<br />
53,2<br />
53,0<br />
53,0<br />
52,2<br />
51,7<br />
51,6<br />
51,2<br />
51,0<br />
50,9<br />
50,7<br />
50,6<br />
0 20 40 60 80 100<br />
* Gotland deltar ej i Vårdbarometern<br />
Procent<br />
Diagram B:2 Andel som har stort eller mycket stort förtroende<br />
för vården vid vårdcentraler (motsvarande), 2006. Procent.<br />
Källa: Vårdbarometern<br />
I diagram B:2 redovisas förtroendet för primärvården. 53 procent säger sig ha mycket<br />
eller ganska stort förtroende för vården vid vårdcentraler, en ökning med en procentenhet<br />
sedan 2005. Tidsserier längre bakåt i tiden saknas för denna fråga. Samma<br />
grupp landsting ligger i toppen – Halland, Kalmar <strong>och</strong> Jönköping. Värmland <strong>och</strong><br />
Östergötland är exempel på landsting där primärvården tappat i förtroende, cirka 3<br />
procentenheter. Kronoberg <strong>och</strong> Västerbotten kan istället redovisa ökningar på över<br />
4 procentenheter.<br />
Liksom förra året ligger de tre stora landstingen med storstadsområden lågt <strong>och</strong><br />
drar ned rikssnittet. Landsting där befolkningen har stort förtroende för primärvården<br />
ligger även högt i frågan om ”tillgång till den vård jag behöver”.<br />
Skillnaderna mellan landstingen är ganska måttlig. Den viktigare frågan är varför<br />
förtroendet för vården vid vårdcentraler generellt sett är så pass lågt. En möjlighet<br />
är att till exempel bristande telefontillgänglighet till vårdcentraler slår igenom. En<br />
allvarligare förklaring skulle vara om det är lågt förtroende för allmänläkarkompetensen<br />
i vårdsystemet som slår igenom.<br />
134 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Örebro<br />
Kronoberg<br />
Västerbotten<br />
Jönköping<br />
Kalmar<br />
Blekinge<br />
Uppsala<br />
Jämtland<br />
Dalarna<br />
Norrbotten<br />
Halland<br />
Skåne<br />
RIKET<br />
Västernorrland<br />
Västra Götaland<br />
Östergötland<br />
Västmanland<br />
Stockholm<br />
Värmland<br />
Sörmland<br />
Gävleborg<br />
Gotland*<br />
74,1<br />
73,1<br />
72,4<br />
72,3<br />
71,7<br />
71,7<br />
71,3<br />
69,4<br />
68,2<br />
67,9<br />
67,5<br />
66,8<br />
66,5<br />
66,0<br />
66,0<br />
65,1<br />
64,7<br />
63,5<br />
62,7<br />
61,5<br />
56,2<br />
0 20 40 60 80 100<br />
* Gotland deltar ej i Vårdbarometern<br />
Procent<br />
Diagram B:3 Andel som har stort eller mycket stort förtroende<br />
för vården vid sjukhus, 2006. Procent.<br />
Källa: Vårdbarometern<br />
Samma fråga om befolkningens förtroende ställs <strong>av</strong>seende vård <strong>och</strong> behandling vid<br />
sjukhus. I diagram B:3 redovisas det betydligt mera positiva resultatet: 66 procent<br />
<strong>av</strong> de tillfrågade har stort eller mycket stort förtroende för vården vid sjukhus. Jämfört<br />
med svaren för primärvården svarar 13 procentenheter fler att de har stort eller<br />
mycket stort förtroende för sjukhusvården. Störst ”förtroendeöverskott” för sjukhus<br />
jämfört med primärvård har befolkningen i Örebro <strong>och</strong> i Kronoberg, medan skillnaderna<br />
är lägst i Halland <strong>och</strong> Gävleborg<br />
Örebro, som inte var med i Vårdbarometern 2005, ligger i toppen med 74 procent i<br />
förtroende för sjukhusvården. Avståndet till Gävleborg är 18 procentenheter. Några<br />
landsting redovisar större förändringar i förtroendet mellan 2005 <strong>och</strong> 2006. Västmanlands<br />
andel med förtroende ökar med nästan 8 procentenheter. I Värmland,<br />
Östergötland <strong>och</strong> Gävleborg sjönk andelen mest, med mellan fyra till fem procentenheter.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 135
Kalmar<br />
Blekinge<br />
Halland<br />
Örebro<br />
Västerbotten<br />
Jönköping<br />
Skåne<br />
Jämtland<br />
Västmanland<br />
Östergötland<br />
RIKET<br />
Norrbotten<br />
Kronoberg<br />
Stockholm<br />
Västra Götaland<br />
Sörmland<br />
Uppsala<br />
Gävleborg<br />
Västernorrland<br />
Dalarna<br />
Värmland<br />
Gotland*<br />
85,1<br />
83,5<br />
83,3<br />
80,9<br />
79,9<br />
79,6<br />
79,4<br />
79,1<br />
78,9<br />
78,4<br />
78,0<br />
77,8<br />
77,5<br />
77,1<br />
76,9<br />
76,3<br />
76,2<br />
75,9<br />
75,2<br />
74,0<br />
73,0<br />
0 20 40 60 80 100<br />
* Gotland deltar ej i Vårdbarometern<br />
Procent<br />
Diagram B:4 Sammanfattande betyg på besöket vid vårdcentral (motsvarande).<br />
Andel positiva – ang<strong>av</strong> betyg 4 eller 5, 2006. Procent.<br />
Källa: Vårdbarometern<br />
Patienternas betyg på besöket (B:4, B:5, B:6)<br />
Patienters sammanfattande betyg på besök i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården redovisas härnäst.<br />
I Vårdbarometerns definition är en patient en individ som antingen själv eller i<br />
egenskap <strong>av</strong> medföljande anhörig eller närstående, de senaste 12 månaderna genomfört<br />
besök vid vårdcentral (motsvarande) eller vid sjukhus.<br />
Diagram B:4 redovisar andelen patienter som var positiva till det senaste besöket<br />
vid vårdcentral (motsvarande). Att vara positiv innebar att betygen 4 eller 5 g<strong>av</strong>s,<br />
i en femgradig skala. För riket ang<strong>av</strong> 78 procent att de var positiva. 2002 ang<strong>av</strong> 75<br />
procent att de var positiva <strong>och</strong> utfallet för riket har legat på dessa nivåer under<br />
åren sedan dess. Spridningen mellan landstingen är måttlig. I Västmanland öka(de)<br />
mellan 2005 <strong>och</strong> 2006 andelen med positiva svar starkt, närmare 9 procentenheter,<br />
medan andelen minskar mest i Dalarna <strong>och</strong> i Jönköping.<br />
Påtagligt är att patienternas sammanfattande betyg på besöket är mera positivt, än<br />
vad befolkningens allmänna förtroende för primärvården var högt. På riksnivå är skillnaden<br />
i andelen ”positiva” svar 25 procentenheter; 78 procent g<strong>av</strong> positivt betyg för<br />
136 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Dalarna<br />
Halland<br />
Örebro<br />
Blekinge<br />
Kalmar<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
Gävleborg<br />
Jämtland<br />
Kronoberg<br />
Uppsala<br />
RIKET<br />
Västra Götaland<br />
Jönköping<br />
Stockholm<br />
Värmland<br />
Skåne<br />
Västmanland<br />
Sörmland<br />
Västernorrland<br />
Östergötland<br />
Gotland*<br />
92,1<br />
87,7<br />
87,5<br />
86,1<br />
85,7<br />
85,5<br />
85,4<br />
84,8<br />
84,7<br />
84,2<br />
84,2<br />
83,8<br />
83,6<br />
83,5<br />
83,3<br />
83,0<br />
82,5<br />
82,4<br />
81,2<br />
80,9<br />
78,3<br />
0 20 40 60 80 100<br />
* Gotland deltar ej i Vårdbarometern<br />
Procent<br />
Diagram B:5 Sammanfattande betyg på besöket – mottagning/klinik vid sjukhus<br />
Andel positiva – ang<strong>av</strong> betyg 4 eller 5, 2006. Procent.<br />
Källa: Vårdbarometern<br />
besöket medan bara 53 procent har stort/mycket stort förtroende för primärvården.<br />
Skillnaden mellan befolknings- <strong>och</strong> patientuppfattningar är ett känt fenomen, men<br />
förtjänar att lyftas fram.<br />
I diagram B:5 redovisas svaren <strong>av</strong>seende sammanfattandet betyg på det senaste besöket<br />
vid mottagning eller klinik vid sjukhus. Patienter som besökt akutmottagning<br />
vid sjukhus ingår ej. 84 procent <strong>av</strong> patienterna är positiva i sitt sammanfattande<br />
betyg, med Dalarnas befolkning klart mest nöjda. Att notera är att Dalarna i primärvårdsjämförelsen<br />
hamnar långt ned. Skillnaderna mellan landstingen är mycket<br />
små. Under de senaste åren har resultaten legat på dagens nivå.<br />
De patienter som besökt ett sjukhus är i något högre grad positiva, jämfört med de<br />
patienter som besökt en vårdcentral. På riksnivå är andelen positiva efter sjukhusbesök<br />
84 procent, medan motsvarande tal för primärvården är 78 procent. Skillnaden<br />
mellan befolkningens förtroende för sjukhus respektive primärvård var mycket<br />
större, 13 procentenheter till sjukhusens fördel.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 137
Blekinge<br />
Kalmar<br />
Halland<br />
Uppsala<br />
Västerbotten<br />
Örebro<br />
Jämtland<br />
Norrbotten<br />
Jönköping<br />
RIKET<br />
Stockholm<br />
Dalarna<br />
Västmanland<br />
Kronoberg<br />
Västra Götaland<br />
Skåne<br />
Sörmland<br />
Västernorrland<br />
Värmland<br />
Gävleborg<br />
Östergötland<br />
Gotland*<br />
88,3<br />
86,0<br />
85,8<br />
84,5<br />
84,5<br />
84,4<br />
83,3<br />
82,7<br />
82,5<br />
82,4<br />
82,3<br />
82,1<br />
82,1<br />
82,0<br />
81,9<br />
81,7<br />
81,3<br />
81,1<br />
81,0<br />
80,6<br />
79,9<br />
0 20 40 60 80 100<br />
* Gotland deltar ej i Vårdbarometern<br />
Procent<br />
Diagram B:6 Andel som helt eller delvis ansåg att man fick den<br />
hjälp man förväntade sig vid besöket, 2006. Procent.<br />
Källa: Vårdbarometern<br />
I diagram B:6 återges svaret på frågan om man vid besöket fick den hjälp man förväntade<br />
sig. Redovisningen <strong>av</strong>ser alla mottagningar. 82 procent <strong>av</strong> alla som gjort<br />
ett besök instämmer helt eller delvis. Skillnaderna mellan landstingen är mycket<br />
måttliga, mindre än tio procentenheter mellan högsta <strong>och</strong> lägsta värde. Åtta procent<br />
ansåg att man inte fick den hjälp man förväntade sig vid besöket (redovisas ej).<br />
138 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Kalmar<br />
Värmland<br />
Halland<br />
Blekinge<br />
Jönköping<br />
Västmanland<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
Gävleborg<br />
RIKET<br />
Uppsala<br />
Västra Götaland<br />
Stockholm<br />
Skåne<br />
Kronoberg<br />
Sörmland<br />
Örebro<br />
Västernorrland<br />
Dalarna<br />
Jämtland<br />
Östergötland<br />
Gotland*<br />
87,0<br />
85,6<br />
85,0<br />
81,9<br />
80,9<br />
80,5<br />
80,1<br />
79,8<br />
79,6<br />
77,8<br />
77,2<br />
77,0<br />
76,5<br />
75,9<br />
75,7<br />
75,3<br />
74,8<br />
74,5<br />
73,1<br />
72,4<br />
72,3<br />
0 20 40 60 80 100<br />
* Gotland deltar ej i Vårdbarometern<br />
Procent<br />
Diagram B:7 Andel som anser att väntetiden var rimlig vid<br />
besök på vårdcentral (motsvarande), 2006. Procent.<br />
Källa: Vårdbarometern<br />
Rimliga väntetider <strong>och</strong> telefontillgänglighet i primärvård (B:7, B:8)<br />
De som besökt vårdcentral (motsv) får i Vårdbarometern frågan om man anser att<br />
den väntetid man hade till sitt besök var rimlig. Andelen som 2006 svarade jakande<br />
i de olika landstingen redovisas i diagram B:7. För hela riket menade 78 procent <strong>av</strong><br />
patienterna att väntetiden var rimlig. Med Värmland som undantag är landstingen<br />
med de bästa utfallen de som även legat högt i andra primärvårdsmått ovan.<br />
Resultatet kan jämföras med primärvårdens tillgänglighet i vårdgarantiuppföljningen,<br />
mätt som andelen som fick läkarbesök inom 7 dagar i mars 2006 (som publicerades<br />
i 2006 års <strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong>-rapport). Västerbotten hade då lägst andel faktisk<br />
tillgänglighet, men västerbottningarna tyckte ändå i ganska hög grad att väntetiden<br />
var rimlig. Värmlänningarna var nästa mest nöjda med väntetiden, trots att den<br />
faktiska tillgängligheten var lägre än rikets i mars 2006. Även blekingarna uppvisar<br />
samma mönster. Ett exempel på det motsatta är Östergötland, där relativt sett få<br />
patienter menade att väntetiden var rimlig, trots att man hade medelgod faktisk<br />
tillgänglighet i mars 2006. Dessa skillnader antyder att också annat än den faktiska<br />
tillgängligheten påverkar patienternas fördragsamhet med väntetiden till besök.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 139
Norrbotten<br />
Kalmar<br />
Halland<br />
Örebro<br />
Sörmland<br />
Gävleborg<br />
Blekinge<br />
Stockholm<br />
Dalarna<br />
Västerbotten<br />
Västra Götaland<br />
Kronoberg<br />
RIKET<br />
Östergötland<br />
Västmanland<br />
Jönköping<br />
Skåne<br />
Västernorrland<br />
Uppsala<br />
Värmland<br />
Jämtland<br />
Gotland*<br />
75,8<br />
74,3<br />
73,3<br />
68,3<br />
68,1<br />
67,9<br />
65,7<br />
65,7<br />
64,8<br />
64,7<br />
64,3<br />
63,5<br />
62,7<br />
62,5<br />
58,6<br />
55,9<br />
54,0<br />
53,2<br />
52,9<br />
49,7<br />
45,7<br />
0 20 40 60 80 100<br />
* Gotland deltar ej i Vårdbarometern<br />
Procent<br />
Diagram B:8 Andel som ansåg att det var lätt eller mycket lätt att komma<br />
fram per telefon till vårdcentral (motsvarande), 2006. Procent.<br />
Källa: Vårdbarometern<br />
Telefontillgänglighet är en viktig del <strong>av</strong> vårdens tillgänglighet. En fråga i Vårdbarometern<br />
vänder sig till de patienter som besökt vårdcentral, <strong>och</strong> som ringde<br />
vårdcentralen innan besöket. Diagram B:8 redovisas andelen <strong>av</strong> dessa patienter som<br />
menade att det var lätt eller mycket lätt att komma fram till vårdcentralen per telefon.<br />
För riket som helhet är andelen närmare 63 procent. Denna andel har varje år sedan<br />
2002 ökat, från 50 procent till dagens andel, i en tydligt positiv trend. Å andra sidan<br />
är skillnaderna mellan landstingen stora år 2006, liksom de var 2005. Norrbotten,<br />
Kalmar <strong>och</strong> Halland i toppen, har alla mer är 20 procentenheters högre andel positiva<br />
svar än Uppsala, Värmland <strong>och</strong> Jämtland, som har de mest negativa utfallen.<br />
Gävleborg är ett exempel på ett landsting med ett kraftigt förbättrat resultat 2006<br />
jämfört med 2005, liksom Västmanland <strong>och</strong> Dalarna är det. Alla har ökat med mellan<br />
sju <strong>och</strong> elva procentenheter. Den största minskningen har skett för Uppsala.<br />
140 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Strokepatienter om sjukhusvård <strong>och</strong> rehabilitering (B:9, B:10)<br />
I <strong>kvalitet</strong>sregistret Riks-Stroke gör man en uppföljning tre månader efter akutfasen.<br />
Frågorna i enkäten riktar sig till patienter <strong>och</strong> deras anhöriga <strong>och</strong> <strong>av</strong>ser bland annat<br />
hur nöjda de är med den vård de fått. Frågorna om patienttillfredsställelse är flera<br />
än de två vi här redovisar.<br />
Den första frågan <strong>av</strong>ser hur nöjda patienterna är med vården vid sjukhus. Svaren för<br />
män <strong>och</strong> kvinnor redovisas separat i diagram B:9. Bland männen är 93 procent <strong>av</strong><br />
dem som svarat nöjda eller mycket nöjda. Kvinnorna är något mindre nöjda, med 91<br />
procents positiva svar, men könsdifferensen är för riket måttlig. Resultaten är ungefär<br />
som i förra årets rapport, dock en procentenhet lägre för båda könen.<br />
Skillnaderna mellan landstingen var ganska måttliga, i ljuset <strong>av</strong> de överlag mycket<br />
positiva svaren. Uppsala, Sörmland <strong>och</strong> Halland redovisar lägst utfall både för kvinnor<br />
<strong>och</strong> för män.<br />
Jämtland har påtagligt bättre värde för män än för kvinnor, med nästan nio procentenheters<br />
skillnad. Detsamma gäller Uppsala <strong>och</strong> Sörmland, men i lägre grad.<br />
Halland har en påtagligt lägre andel nöjda 2006 jämfört med 2005, både för män<br />
<strong>och</strong> för kvinnor.<br />
Den andra frågan <strong>av</strong>ser rehabilitering. I strokevården är rehabilitering ett viktigt<br />
inslag, både vid sjukhuset <strong>och</strong> senare, efter utskrivning från sjukhuset. Denna indikator<br />
är intressant också därför att den kan spegla samverkan mellan olika huvudmän,<br />
vårdgivare <strong>och</strong> yrkesgrupper. Många aktörer är inblandade i strokevården.<br />
Resultatet redovisas i diagram B:10.<br />
Patienterna, både män (76 procent) <strong>och</strong> kvinnor (73 procent), är i betydligt mindre<br />
grad nöjda med rehabiliteringen än med sjukhusvården. Svaret kan strikt sett <strong>av</strong>se<br />
både den rehabilitering som sker vid sjukhuset <strong>och</strong> den som sker utanför sjukhus,<br />
efter utskrivning. Men det finns skäl att tro att det är den sena rehabiliteringen som<br />
svaren <strong>av</strong>ser. Den lägre nöjdheten är en ganska klar signal om förekomsten <strong>av</strong> olika<br />
brister i rehabiliteringen efter utskrivning från sjukhus.<br />
Det är förhållandevis stor variation mellan landstingen. Blekinge verkar ha en<br />
mycket framgångsrik eller i alla fall <strong>av</strong> patienterna uppskattad modell för strokerehabilitering.<br />
Andelen nöjda är cirka 10 procentenheter flera i Blekinge än i landstinget<br />
med de näst bästa resultaten, både för män <strong>och</strong> för kvinnor. Även i förra årets<br />
rapport, som <strong>av</strong>såg 2004 års strokevård, hade Blekinge de högsta andelarna nöjda.<br />
Avståndet är betydande till de landsting som har de lägre andelarna nöjda män respektive<br />
kvinnor.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 141
Gotland<br />
Blekinge<br />
Västerbotten<br />
Örebro<br />
Östergötland<br />
Kalmar<br />
Norrbotten<br />
Västernorrland<br />
Dalarna<br />
Kronoberg<br />
Jönköping<br />
Värmland<br />
Stockholm<br />
RIKET<br />
Västmanland<br />
Skåne<br />
Västra Götaland<br />
Jämtland<br />
Gävleborg<br />
Halland<br />
Uppsala<br />
Sörmland<br />
Örebro<br />
Jämtland<br />
Blekinge<br />
Dalarna<br />
Norrbotten<br />
Stockholm<br />
Västernorrland<br />
Kronoberg<br />
Gotland<br />
Kalmar<br />
Jönköping<br />
Östergötland<br />
Värmland<br />
Västmanland<br />
RIKET<br />
Västra Götaland<br />
Västerbotten<br />
Skåne<br />
Gävleborg<br />
Uppsala<br />
Sörmland<br />
Halland<br />
100,0<br />
97,8<br />
95,7<br />
95,6<br />
95,4<br />
95,2<br />
94,3<br />
93,0<br />
92,6<br />
92,5<br />
91,8<br />
91,3<br />
90,8<br />
90,7<br />
90,4<br />
89,7<br />
89,7<br />
88,0<br />
87,7<br />
85,1<br />
83,8<br />
83,0<br />
97,4<br />
96,8<br />
96,6<br />
95,9<br />
95,2<br />
94,2<br />
94,1<br />
94,0<br />
93,8<br />
93,5<br />
93,4<br />
93,3<br />
93,1<br />
92,7<br />
92,7<br />
92,4<br />
92,3<br />
92,2<br />
91,4<br />
88,7<br />
88,5<br />
83,6<br />
Kvinnor<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Osäkra data på grund <strong>av</strong> låg täckningsgrad 2003–2005.<br />
Procent<br />
Män<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Osäkra data på grund <strong>av</strong> låg täckningsgrad 2003–2005.<br />
Procent<br />
Diagram B:9 Andel strokepatienter som var nöjda eller mycket<br />
nöjda med vården vid sjukhuset, 2006. Procent.<br />
Källa: Riks-Stroke<br />
142 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Blekinge<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
Skåne<br />
Örebro<br />
Jönköping<br />
Västra Götaland<br />
Dalarna<br />
Kronoberg<br />
Östergötland<br />
Västernorrland<br />
RIKET<br />
Sörmland<br />
Värmland<br />
Kalmar<br />
Gävleborg<br />
Västmanland<br />
Gotland<br />
Halland<br />
Stockholm<br />
Jämtland<br />
Uppsala<br />
Blekinge<br />
Kronoberg<br />
Jönköping<br />
Dalarna<br />
Västra Götaland<br />
Norrbotten<br />
Skåne<br />
Västernorrland<br />
Västerbotten<br />
Örebro<br />
RIKET<br />
Västmanland<br />
Kalmar<br />
Gotland<br />
Jämtland<br />
Gävleborg<br />
Sörmland<br />
Östergötland<br />
Stockholm<br />
Värmland<br />
Uppsala<br />
Halland<br />
89,9<br />
80,4<br />
79,6<br />
78,6<br />
78,4<br />
77,6<br />
76,4<br />
75,9<br />
75,9<br />
73,7<br />
73,5<br />
73,3<br />
71,8<br />
70,8<br />
69,6<br />
69,4<br />
68,1<br />
67,9<br />
67,7<br />
64,5<br />
62,9<br />
62,3<br />
91,8<br />
82,5<br />
80,9<br />
80,8<br />
80,5<br />
80,0<br />
78,9<br />
77,1<br />
76,7<br />
76,1<br />
76,0<br />
75,7<br />
73,7<br />
73,7<br />
72,3<br />
72,1<br />
71,6<br />
70,9<br />
70,4<br />
69,0<br />
68,6<br />
68,0<br />
Kvinnor<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Osäkra data på grund <strong>av</strong> låg täckningsgrad 2003–2005.<br />
Procent<br />
Män<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Osäkra data på grund <strong>av</strong> låg täckningsgrad 2003–2005.<br />
Procent<br />
Diagram B:10 Andel strokepatienter som är nöjda<br />
med rehabiliteringen, 2006. Procent.<br />
Källa: Riks-Stroke<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 143
144 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
C<br />
Tillgänglighet
C Tillgänglighet<br />
Indikatorområdet Tillgänglighet <strong>av</strong>ser tidsrelaterad tillgänglighet. De indikatorer<br />
som vi redovisar inom detta område har anknytning till vårdgarantin. Genom vårdgarantin<br />
finns på detta område en tydlig nationell policy med tidssatta mål. Garantin<br />
gäller all planerad vård.<br />
Målen uttrycks med sifferserien 0–7–90–90, vilket anger vårdgarantins kr<strong>av</strong> på maximal<br />
väntetid i antal dagar för de olika stegen i vårdprocessen. Primärvården ska erbjuda<br />
kontakt i telefon eller på plats samma dag. Ett läkarbesök ska, om det behövs,<br />
erbjudas inom högst sju dagar. Efter beslut om remiss ska ett besök inom den specialiserade<br />
vården kunna erbjudas inom högst 90 dagar efter datum för beslut. En beslutad<br />
behandling ska erbjudas inom ytterligare högst 90 dagar efter beslutsdatum.<br />
Utvecklingen <strong>av</strong> tillgänglighet enligt vårdgarantin följs upp <strong>av</strong> Sveriges Kommuner <strong>och</strong><br />
Landsting, med regelbundna publiceringar <strong>av</strong> utvecklingen inom både den specialiserade<br />
vården <strong>och</strong> inom primärvården (1, 2). Dessutom har Socialstyrelsen regeringens<br />
uppdrag att följa upp vårdgarantin. I november 2007 ska en slutrapport publiceras.<br />
Vi redovisar här fyra indikatorer, med data som <strong>av</strong>ser läget 30 april 2007. Indikatorerna<br />
är valda för att ge en övergripande bild <strong>av</strong> tillgänglighetsläget i landstingen.<br />
Två indikatorer <strong>av</strong>ser primärvårdens tillgänglighet. De övriga två <strong>av</strong>ser den specialiserade<br />
sjukvården. Inga indikatorer om specifika behandlingar, specialiteter eller<br />
typer <strong>av</strong> mottagningar redovisas. Källan till uppgifter om tillgänglighet <strong>och</strong> väntetider<br />
är databasen Väntetider i Vården, som innehåller uppgifter om både primärvård<br />
<strong>och</strong> specialiserad vård.<br />
Tillgängligheten till <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården är en viktig sjukvårdspolitisk fråga <strong>och</strong><br />
beskrivs ofta som det område där internationella <strong>jämförelser</strong> utfaller till vår nackdel.<br />
Ur denna synvinkel borde här ha redovisats flera indikatorer. Tillgången på data<br />
är också förhållandevis god, genom den nationella väntetidsrapporteringen, även<br />
om svarsfrekvenserna skiftar mellan landsting.<br />
Emellertid är väntetidsrapporteringen i den specialiserade vården främst uppbyggd<br />
för att spegla tillgänglighet på kliniker <strong>och</strong> mottagningar, med syftet att ge information<br />
till vårdpersonal <strong>och</strong> patienter <strong>och</strong> även för att stödja uppföljning på denna nivå.<br />
Viktiga variabler i Väntetider i Vården kan inte på ett bra vis redovisas på landstingsnivå,<br />
utan bara på sjukhus/mottagningsnivå. Detta gäller till exempel andelen patienter<br />
som fått behandling eller besök på mottagning inom vårdgarantins 90 dagar.<br />
146 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
PRIMÄRVÅRD<br />
Andel som fick läkarbesök inom en vecka – primärvård (C:1)<br />
Väntetider till allmänläkarbesök mäts två gånger per år, mars <strong>och</strong> oktober. Uppgifterna<br />
rapporteras i ett webbaserat system som Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
tillhandahåller. Redovisningen här bygger på uppgifter från den senaste mätningen,<br />
som genomfördes den 26-30 mars 2007. I förra årets rapport användes rapporteringen<br />
i mars 2006. Alla vårdcentraler (eller motsvarande) förväntas rapportera<br />
uppgifter. Totalt deltog 929 vårdcentraler samt privata allmänläkare med vård<strong>av</strong>tal i<br />
mätningen. Uppgifter per vårdcentral redovisas på www.vantetider.se.<br />
Totalt rapporterades över 130 000 besök som omfattas <strong>av</strong> vårdgarantin. Läkarbesök för<br />
<strong>hälso</strong>intyg eller för kontroll/uppföljning ingår inte. Vid rapportering <strong>av</strong> väntetider<br />
kan vårdcentralen ange om patienten själv valt att vänta längre, istället för att utnyttja<br />
den läkartid som först erbjöds. Denna väntetid kallas ”patientvald väntetid”. Drygt<br />
10 000 besök, åtta procent <strong>av</strong> alla, var sådana besök. Dessa ingår inte i redovisningen.<br />
Svarsfrekvensen var på riksnivå 91 procent, samma svarsfrekvens som vid mätningen i<br />
mars 2006. Åtta landsting hade svarsfrekvens under 90 procent. Dalarna, Kalmar <strong>och</strong><br />
Örebro hade sämst svarsfrekvens. Fyra landsting hade 100 procents svarsfrekvens.<br />
Halland<br />
Jönköping<br />
Blekinge<br />
Västra Götaland<br />
Kronoberg<br />
Kalmar<br />
Norrbotten<br />
Stockholm<br />
Gotland<br />
Gävleborg<br />
RIKET<br />
Östergötland<br />
Jämtland<br />
Skåne<br />
Värmland<br />
Västmanland<br />
Sörmland<br />
Västernorrland<br />
Örebro<br />
Västerbotten<br />
Dalarna<br />
Uppsala<br />
97,0<br />
92,0<br />
91,0<br />
91,0<br />
90,0<br />
90,0<br />
90,0<br />
89,0<br />
88,0<br />
88,0<br />
88,0<br />
87,0<br />
86,0<br />
85,0<br />
85,0<br />
85,0<br />
84,0<br />
83,0<br />
82,0<br />
82,0<br />
80,0<br />
78,0<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram C:1 Andel patienter som fick läkarbesök i<br />
primärvården inom 7 dagar, mars 2007. Procent.<br />
Källa: Väntetider i Vården, Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
Svarsfrekvens, procent<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 147<br />
88<br />
100<br />
94<br />
91<br />
100<br />
79<br />
94<br />
93<br />
199<br />
89<br />
91<br />
100<br />
96<br />
85<br />
87<br />
97<br />
95<br />
86<br />
81<br />
94<br />
74<br />
98
I diagram C:1 återges andelen patienter som under mätperioden fick besök hos allmänläkare<br />
inom sju dagar, enligt målet i vårdgarantin. Även svarsfrekvensen per<br />
landsting redovisas i diagrammet.<br />
För riket är andelen 88 procent, vilket är en procentenhet högre jämfört med mät -<br />
ningen i mars 2006. Halland är återigen i topp med 97 procent, <strong>och</strong> en grupp landsting<br />
som redovisade jämförelsevis låg tillgänglighet (mätt med detta mått) förra<br />
året, gör det även nu: Uppsala, Dalarna <strong>och</strong> Västerbotten. Skillnaderna mellan<br />
landstingen har minskat något.<br />
För riket finns ingen klar könsskillnad: För kvinnor uppgick andelen till 87 procent,<br />
för män till 88 procent. I rapporteringen (ej i diagram C:1) kan även utläsas inom<br />
vilken period övriga besök skedde. För riket genomfördes sju procent <strong>av</strong> besöken<br />
i tidsperioden 8–14 dagar efter att kontakt togs. Därmed fick 95 procent <strong>av</strong> alla patienter<br />
sina besök inom 14 dagar.<br />
Andel som fick läkarbesök samma dag – primärvård (C:2)<br />
I diagram C:2 redovisas andelen patienter som fick sitt läkarbesök samma dag som<br />
kontakt togs. Besök samma dag är inget mål i vårdgarantin, men är ändå intressant<br />
att redovisa, som ett mått på tillgänglighet.<br />
Halland<br />
Kronoberg<br />
Västra Götaland<br />
Norrbotten<br />
Skåne<br />
Sörmland<br />
Stockholm<br />
Gävleborg<br />
RIKET<br />
Blekinge<br />
Värmland<br />
Jämtland<br />
Jönköping<br />
Östergötland<br />
Kalmar<br />
Örebro<br />
Västernorrland<br />
Uppsala<br />
Gotland<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Västerbotten<br />
77,0<br />
72,0<br />
72,0<br />
69,0<br />
68,0<br />
67,0<br />
66,0<br />
66,0<br />
66,0<br />
65,0<br />
65,0<br />
65,0<br />
64,0<br />
63,0<br />
62,0<br />
60,0<br />
60,0<br />
57,0<br />
56,0<br />
56,0<br />
55,0<br />
55,0<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram C:2 Andel patienter som fick läkarbesök i<br />
primärvården samma dag, mars 2007. Procent.<br />
Källa: Väntetider i Vården, Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
Svarsfrekvens, procent<br />
148 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007<br />
88<br />
100<br />
91<br />
94<br />
85<br />
95<br />
93<br />
89<br />
91<br />
94<br />
87<br />
96<br />
100<br />
100<br />
79<br />
81<br />
86<br />
98<br />
100<br />
97<br />
74<br />
94
Av alla patienter som omfattas <strong>av</strong> vårdgarantin, <strong>och</strong> som därmed har rätt till läkarbesök<br />
inom sju dagar, fick i själva verket en betydande del sitt besök redan samma<br />
dag. För riket är andelen 66 procent. I en grupp om tre landsting är andelen 70 procent<br />
eller högre; i Halland, Västra Götaland <strong>och</strong> Kronoberg. Även i landstingen med<br />
lägsta andelarna, har minst 50 procent <strong>av</strong> patienterna fått läkarbesök samma dag.<br />
Att så pass många besök sker samma dag ger relief åt diskussionen om tillgängligheten<br />
till primärvård. En möjlig slutsats är att tillgänglighetsproblemen framförallt<br />
<strong>av</strong>ser tillgänglighet per telefon. Även telefontillgängligheten mäts <strong>och</strong> redovisas i<br />
SKL:s uppföljning <strong>av</strong> vårdgarantin, genom måttet andel besvarade samtal. Metodproblem<br />
<strong>och</strong> lägre svarsfrekvenser gör att dessa uppgifter inte redovisas här.<br />
SPECIALISERAD VÅRD<br />
Antal som väntat längre än 90 dagar – mottagning (C:3)<br />
För specialiserad vård har Väntetider i Vården uppgifter om tillgänglighet till flertalet<br />
vårdområden för mottagningsbesök, för vissa undersökningar <strong>och</strong> för över 40<br />
behandlingar eller åtgärder. Uppgifter om det aktuella väntetidsläget uppdateras<br />
löpande medan uppgifter om antal väntande samt antal som väntat längre än 90 da-<br />
Kalmar*<br />
Gotland<br />
Västmanland<br />
Jönköping<br />
Värmland<br />
Örebro<br />
Kronoberg<br />
RIKET<br />
Östergötland<br />
Uppsala<br />
Västra Götaland<br />
Gävleborg<br />
Västerbotten<br />
Dalarna<br />
Norrbotten<br />
Västernorrland<br />
Sörmland<br />
Stockholm<br />
Skåne<br />
Jämtland<br />
Halland<br />
Blekinge<br />
2,9<br />
3,0<br />
3,1<br />
3,7<br />
4,2<br />
5,8<br />
6,1<br />
7,0<br />
7,2<br />
7,7<br />
8,6<br />
9,9<br />
10,9<br />
12,1<br />
12,2<br />
Landsting med svarsfrekvens under 90 procent redovisas ej.<br />
* Kalmar värde är rapporterat i efterhand.<br />
0 3 6 9 12 15<br />
Antal per 1 000<br />
Diagram C:3 Besök på mottagning – antalet patienter som väntat längre<br />
än 90 dagar, per 1 000 invånare. Avser läget 30 april 2007.<br />
Källa: Väntetider i Vården, Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
Svarsfrekvens, procent<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 149<br />
100<br />
100<br />
100<br />
97<br />
97<br />
98<br />
98<br />
100<br />
97<br />
97<br />
100<br />
97<br />
99<br />
91<br />
67<br />
5<br />
61<br />
82<br />
25<br />
89<br />
85
gar uppdateras varje månad. Det faktiska resultatet uppföljt i efterhand uppdateras<br />
en gång per tertial.<br />
Svarsfrekvenserna i rapporteringen förbättras, men det finns fortfarande besvärande<br />
luckor i landstingens rapportering. Den 30 april 2007 var den genomsnittliga<br />
svarsfrekvensen 85 procent för landstingens specialistmottagningar <strong>och</strong> 89 procent<br />
för behandlande/opererande enheter.<br />
Förra årets rapport hanterade bristande svarsfrekvens genom att justera antalet som<br />
väntat mer än 90 dagar med hjälp <strong>av</strong> svarsfrekvens per landsting. Detta förfarande<br />
hade brister <strong>och</strong> g<strong>av</strong> upphov till kritik. I år redovisas istället enligt samma modell<br />
som sker i SKL:s löpande uppföljning. Detta innebär att uppgifter bara redovisas<br />
för landsting som har en svarsfrekvens på minst 90 procent. 14 landsting uppfyllde<br />
detta kr<strong>av</strong> för besök <strong>och</strong> 13 för behandling vid mätningen i april 2007. Skälet till att<br />
välja denna stränga princip är att låg svarsfrekvens alltid leder till att det rapporterade<br />
antalet som väntat blir färre, <strong>och</strong> därmed ger ett falskt bättre resultat.<br />
I C:3 återges antalet patienter per 1 000 invånare som väntat längre än 90 dagar på<br />
ett mottagningsbesök. I faktiska tal var i riket antalet som hade väntat längre än 90<br />
dagar drygt 57 000 personer. Variationen mellan landsting är stor. Lägst antal väntande<br />
har Kalmar, Gotland <strong>och</strong> Västmanland med 3 patienter per 1 000 invånare.<br />
I absoluta tal motsvarar detta för Kalmar 682 individer, för Gotland 171 <strong>och</strong> för<br />
Västmanland 803 individer. I diagrammets botten är antalet väntande fyra gånger<br />
så stort, 12 patienter per 1 000 invånare. Detta motsvarar för Dalarna 3 322 individer<br />
<strong>och</strong> för Norrbotten 3 076 individer.<br />
Antal som väntat längre än 90 dagar – behandling (C:4)<br />
Uppgifterna om antalet väntande <strong>av</strong>ser enbart de 44 behandlingar som ingår i rapporteringen<br />
<strong>av</strong> väntetider, medan vårdgarantin gäller all planerad vård. I de 44 områdena<br />
ingår dock de behandlingar som brukar förekomma i diskussionen om bristande<br />
tillgänglighet <strong>och</strong> långa väntetider till operation.<br />
Det finns metodproblem att beakta. Kriterier <strong>och</strong> medicinska indikationer för att en<br />
patient ska bli uppsatt på en väntelista/planeringslista kan variera. Kartläggningar<br />
har visat att många patienter som står på en väntelista inom <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården<br />
inte längre är aktuella för någon åtgärd. Detta innebär att uppgifterna om antalet<br />
väntande kan vara överdrivna. Å andra sidan medför svarsfrekvens under 100 procent<br />
en underskattning.<br />
Ur diagram C:4 kan utläsas dels att antalet som väntar på behandling är färre än<br />
de som väntar på mottagningsbesök, dels att det är stor spridning mellan landstingen<br />
i diagrammets topp respektive botten. I riket som helhet hade nästan 23 000<br />
personer väntat längre än 90 dagar. Diagrammets värde motsvarar för Kalmar 260<br />
150 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Gotland<br />
Kalmar<br />
Västmanland<br />
Halland<br />
Jönköping<br />
Norrbotten<br />
Örebro<br />
RIKET<br />
Västra Götaland<br />
Sörmland<br />
Västerbotten<br />
Östergötland<br />
Gävleborg<br />
Värmland<br />
Blekinge<br />
Dalarna<br />
Jämtland<br />
Kronoberg<br />
Skåne<br />
Stockholm<br />
Uppsala<br />
Västernorrland<br />
individer, för Västmanland 375 <strong>och</strong> för Jönköping 449 individer. I Gävleborg <strong>och</strong><br />
Värmland, i diagrammets andra ände, hade 1 554 respektive 1 762 individer väntat<br />
längre än 90 dagar på behandling.<br />
Referenser<br />
0,4<br />
1,1<br />
1,3<br />
1,4<br />
1,5<br />
1,6<br />
2,1<br />
2,5<br />
2,7<br />
2,8<br />
2,8<br />
3,1<br />
5,7<br />
6,5<br />
Landsting med svarsfrekvens under 90 procent redovisas ej.<br />
0 2 4 6 8<br />
Antal per 1 000<br />
Diagram C:4 Behandling – antalet patienter som väntat längre<br />
än 90 dagar, per 1 000 invånare. Avser 30 april 2007.<br />
Källa: Väntetider i Vården, Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
(1) ”Primärvårdens tillgänglighet”. Vårdgarantins effekter.<br />
Uppföljningsrapport 7, 2007-05-04. Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting 2007.<br />
(2) ”Vårdgarantin är möjlighet <strong>och</strong> verklig – men långt ifrån överallt”.<br />
Vårdgarantins effekter. Uppföljningsrapport 8, 2007-06-28.<br />
Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting 2007.<br />
Svarsfrekvens, procent<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 151<br />
100<br />
100<br />
100<br />
91<br />
100<br />
100<br />
95<br />
97<br />
97<br />
99<br />
100<br />
100<br />
99<br />
75<br />
82<br />
5<br />
82<br />
83<br />
66<br />
81<br />
89
152 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
D<br />
Kostnader
D Kostnader<br />
För att kunna jämföra <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> <strong>effektivitet</strong> i de olika landstingen måste<br />
indikatorer på <strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> resultat, liknande de som redovisats inom områdena<br />
A–C ovan, relateras till kostnaderna. Mått på medicinska resultat, patienterfarenheter<br />
<strong>och</strong> tillgänglighet ger indikationer på hur väl <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården når sina<br />
mål. Men <strong>effektivitet</strong>en är graden <strong>av</strong> måluppfyllelse i förhållande till resursinsatsen<br />
<strong>och</strong> det bästa måttet på resursinsats är kostnaden.<br />
I detta <strong>av</strong>snitt jämförs landstingen med <strong>av</strong>seende på 13 olika kostnadsindikatorer.<br />
Sex <strong>av</strong> dem <strong>av</strong>ser kostnaden per invånare <strong>och</strong> tre kostnader per prestation i form<br />
<strong>av</strong> vårdtillfällen i sluten vård eller besök i öppen vård. De senare är ett mått på<br />
produktivitet – ju högre kostnad desto lägre produktivitet – förutsatt att <strong>kvalitet</strong>en<br />
i prestationerna är densamma. Vidare redovisas fyra indikatorer om kostnadseffektiva<br />
behandlingsval, dels för läkemedelsbehandling <strong>av</strong> blodfetter <strong>och</strong> magsår, dels<br />
för två vanliga kirurgiska ingrepp.<br />
Uppgifter om landstingens kostnader hämtas från bokslutsstatistik, som Sveriges<br />
Kommuner <strong>och</strong> Landsting årligen samlar in. Den innehåller en fördelning <strong>av</strong> kostnaderna<br />
på några områden som primärvård, specialiserad somatisk vård respektive<br />
specialiserad psykiatrisk vård. För att direkt koppla kostnadsuppgifter till <strong>kvalitet</strong><br />
<strong>och</strong> resultat krävs att kostnaderna kan redovisas för enskilda sjukdomsgrupper. Detta<br />
är möjligt för de landsting <strong>och</strong> sjukhus som använder Kostnad per patient (KPP).<br />
Detta redovisningssystem är under snabb utbyggnad <strong>och</strong> omfattar för 2006 cirka 50<br />
procent <strong>av</strong> den slutna somatiska sjukvården. KPP-redovisningen medger i dagsläget<br />
inte att någon meningsfull jämförelse på landstingsnivå görs.<br />
KOSTNAD PER INVÅNARE<br />
Hälso- <strong>och</strong> sjukvårdskostnad per invånare (D:1)<br />
Vid kostnads<strong>jämförelser</strong> mellan landstingen används vanligen nettokostnader.<br />
Med nettokostnader <strong>av</strong>ses de kostnader som finansieras med landstingsskatt, generella<br />
statsbidrag <strong>och</strong> finansnetto. Patient<strong>av</strong>gifter <strong>och</strong> specialdestinerade statsbidrag<br />
är fråndragna. Landstingens kostnader för receptförskrivna läkemedel ingår i sin<br />
helhet i nettokostnaden. Tidigare redovisades denna kostnad efter <strong>av</strong>drag för statsbidrag.<br />
154 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Östergötland<br />
16 307<br />
Halland 16 807<br />
Uppsala 17 276<br />
Sörmland 17 420<br />
Jönköping 17 502<br />
Västra Götaland 17 505<br />
Kronoberg 17 700<br />
Kalmar 18 056<br />
Västmanland 18 078<br />
Skåne 18 173<br />
RIKET 18 210<br />
Dalarna 18 408<br />
Värmland 18 447<br />
Örebro 18 512<br />
Gävleborg 18 683<br />
Västerbotten 18 828<br />
Jämtland 18 915<br />
Stockholm 19 014<br />
Blekinge 19 053<br />
Västernorrland 19 619<br />
Norrbotten 20 104<br />
Gotland 20 786<br />
0 5 000 10 000 15 000 20 000 25 000<br />
Kronor<br />
Diagram D:1 Hälso- <strong>och</strong> sjukvårdskostnad per invånare, 2006. Kronor.<br />
Exkl. hemsjukvård <strong>och</strong> tandvård.<br />
Källa: Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
Nettokostnaden <strong>av</strong>ser sjukvården för dem som är bosatta i landstinget. Kostnader<br />
för vård som köps från andra landsting eller privata vårdgivare ingår, medan kostnader<br />
för tjänster som landstinget har sålt till andra inte ingår.<br />
Diagram D:1 visar landstingens nettokostnader för <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården per invånare<br />
2006. Tandvård <strong>och</strong> hemsjukvård ingår inte i denna jämförelse; den senare<br />
är exkluderad för att öka jämförbarheten mellan landsting. Genomsnittskostnaden<br />
för landstingens <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvård uppgick 2006 till 18 200 kronor per invånare,<br />
med en spridning mellan 16 300 kronor i Östergötland <strong>och</strong> 20 800 kronor på Gotland.<br />
Kostnadsskillnaderna motsvarar ungefär 10 procent <strong>av</strong> de totala kostnaderna;<br />
om samtliga landsting hade haft samma kostnadsnivå som Östergötland hade den<br />
totala kostnaden för <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvård varit cirka 10 procent lägre.<br />
Faktiska <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdskostnader jämfört med förväntade (D:2)<br />
Nu kan dock inte kostnadsnivån vara densamma i alla landsting. De har olika förutsättningar<br />
för att bedriva sjukvård <strong>och</strong> det finns strukturella förhållanden som<br />
påverkar kostnaderna. Det gäller bl.a. befolkningens ålderssammansättning <strong>och</strong><br />
sjukdomspanorama. Detta är faktorer som det kommunala utjämningssystemet <strong>av</strong>-<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 155
ser att kompensera för. Inom ramen för detta system beräknas årligen för respektive<br />
landsting en ”standardkostnad” för <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården baserad på dessa för<br />
landstingen opåverkbara faktorer. Standardkostnaden är den kostnad per invånare<br />
som landstinget skulle ha haft med riksgenomsnittets kostnad för behandling <strong>av</strong><br />
patienter med vissa sjukdomar respektive olika åldersgrupper. Skillnader i standardkostnad<br />
mellan landstingen är den kostnadsskillnad som enligt utjämningsmodellen<br />
kan förklaras <strong>av</strong> strukturella skillnader.<br />
Landstinget i Västernorrland har till exempel en standardkostnad som är fyra procent<br />
högre än riksgenomsnittet. En större andel äldre <strong>och</strong> en mer frekvent förekomst<br />
<strong>av</strong> vissa kostnadskrävande sjukdomar medför att den förväntade kostnaden<br />
ligger högre än genomsnittet. Landstinget i Västernorrland har samtidigt en faktisk<br />
kostnadsnivå som ligger sju procent över riksgenomsnittet. Kvoten mellan den faktiska<br />
kostnaden <strong>och</strong> standardkostnaden per invånare är ett mått på kostnadsnivån i<br />
respektive landsting, justerad för strukturella olikheter.<br />
I diagram D:2 redovisas denna kvot, uttryckt som index för <strong>av</strong>vikelse från genomsnittet<br />
i riket. Figuren ska tolkas på följande vis: Västernorrland har en faktisk kostnad<br />
per invånare som är sju procent <strong>av</strong> riksgenomsnittet, men skulle enligt stan-<br />
Halland<br />
90,8<br />
Östergötland 91,2<br />
Västra Götaland 92,7<br />
Sörmland 94,5<br />
Skåne 95,9<br />
Kalmar 97,5<br />
Jönköping 97,5<br />
Kronoberg 98,3<br />
Uppsala 98,9<br />
Värmland 99,9<br />
RIKET 100,0<br />
Örebro 101,4<br />
Västmanland 101,6<br />
Jämtland 102,5<br />
Dalarna 102,7<br />
Västernorrland 102,7<br />
Norrbotten 102,8<br />
Gävleborg 103,7<br />
Västerbotten 103,8<br />
Blekinge 108,3<br />
Stockholm 110,0<br />
Gotland 114,7<br />
0 20 40 60 80 100 120<br />
Index<br />
Diagram D:2 Faktisk <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdskostnad per invånare<br />
i relation till förväntad kostnad, 2006. Index.<br />
Exkl. tandvård <strong>och</strong> läkemedel inom förmånen.<br />
Källa: Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
156 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
dardkostnaden ligga fyra procent över snittet. Västernorrland får därför ett indextal<br />
på 103 (1,07 / 1,04 x 100), vilket innebär att man har en faktisk kostnad som är tre<br />
procent högre än den förväntade.<br />
Av diagrammet framgår att Östergötland <strong>och</strong> Halland har den lägsta kostnadsnivån<br />
även justerat för att landstingen har olika förutsättningar. Kostnadsskillnaden mellan<br />
till exempel Stockholm <strong>och</strong> Östergötland blir relativt sett större efter justering<br />
för strukturella faktorer. Att den strukturjusterade kostnaden per invånare skiljer<br />
sig mellan landstingen kan <strong>av</strong>spegla olika ambitionsnivåer eller varierande <strong>effektivitet</strong><br />
i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården. Men det kan även förklaras <strong>av</strong> faktorer som påverkar<br />
kostnadsläget <strong>och</strong> som landstingen har svårt att styra över, men ändå inte beaktas<br />
i utjämningssystemet. Skillnader i det regionala löneläget är en sådan faktor, som<br />
fr o m ska 2008 vägas in i utjämningen.<br />
Kostnad per invånare – primärvård,<br />
specialiserad somatik, psykiatri (D:3, D:4, D5)<br />
I följande diagram redovisas nettokostnader per invånare för primärvård, specialiserad<br />
somatisk vård <strong>och</strong> för specialiserad psykiatrisk vård. Jämförelsen <strong>av</strong>ser faktiska<br />
kostnader per invånare, utan hänsyn till att förutsättningar <strong>och</strong> behov skiljer sig<br />
Skåne<br />
Kronoberg<br />
Uppsala<br />
Blekinge<br />
Västmanland<br />
Västra Götaland<br />
Gotland<br />
Sörmland<br />
Örebro<br />
Västerbotten<br />
RIKET<br />
Värmland<br />
Jönköping<br />
Stockholm<br />
Dalarna<br />
Kalmar<br />
Östergötland<br />
Halland<br />
Västernorrland<br />
Gävleborg<br />
Jämtland<br />
Norrbotten<br />
2 529<br />
2 641<br />
2 654<br />
2 660<br />
2 679<br />
2 821<br />
2 880<br />
2 891<br />
2 891<br />
2 922<br />
2 939<br />
2 940<br />
2 984<br />
2 999<br />
3 001<br />
3 024<br />
3 050<br />
3 099<br />
3 233<br />
3 650<br />
3 928<br />
4 109<br />
0 1 000 2 000 3 000 4 000 5 000<br />
Kronor<br />
Diagram D:3 Kostnad för primärvård, 2006. Kronor per invånare.<br />
Exkl. hemsjukvård <strong>och</strong> läkemedel inom förmånen.<br />
Källa: Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 157
Östergötland<br />
Västra Götaland<br />
Halland<br />
Jönköping<br />
Jämtland<br />
Kronoberg<br />
Kalmar<br />
Uppsala<br />
Värmland<br />
Gävleborg<br />
Västmanland<br />
RIKET<br />
Örebro<br />
Dalarna<br />
Sörmland<br />
Stockholm<br />
Västerbotten<br />
Norrbotten<br />
Blekinge<br />
Skåne<br />
Västernorrland<br />
Gotland<br />
8 603<br />
9 131<br />
9 157<br />
9 311<br />
9 469<br />
9 543<br />
9 578<br />
9 620<br />
9 642<br />
9 671<br />
9 726<br />
9 837<br />
9 907<br />
9 949<br />
10 033<br />
10 189<br />
10 198<br />
10 382<br />
10 461<br />
10 470<br />
11 289<br />
12 008<br />
0 3 000 6 000 9 000 12 000 15 000<br />
Kronor<br />
Diagram D:4 Kostnad för specialiserad somatisk vård, 2006. Kronor per invånare.<br />
Exkl. hemsjukvård <strong>och</strong> läkemedel inom förmånen.<br />
Källa: Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
åt mellan landstingen. Standardkostnad beräknas bara för nivån totala <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong><br />
sjukvårdskostnader.<br />
Den genomsnittliga kostnaden för primärvård uppgick 2006 till knappt 3 000 kronor<br />
per invånare. I några landsting med stora <strong>av</strong>stånd, främst Norrbotten, Västerbotten<br />
<strong>och</strong> Jämtland, finns slutenvårdsplatser i anslutning till primärvården, vilket<br />
drar upp primärvårdskostnaden i dessa landsting. Kostnadsjämförelsen påverkas<br />
även till en del <strong>av</strong> att verksamhetsuppdraget inom primärvård även i övrigt skiljer<br />
sig åt mellan landstingen.<br />
De senaste åren har det skett en utjämning <strong>av</strong> skillnaderna mellan landstingens<br />
kostnader för primärvård. Förra årets rapport <strong>av</strong>såg 2004 års kostnader. De landsting<br />
som då hade låga kostnader för primärvården har de senaste två åren ökat sina<br />
primärvårdskostnader mer än genomsnittligt. Det gäller till exempel Uppsala <strong>och</strong><br />
Skåne, även om dessa landsting fortfarande har en lägre kostnadsnivå.<br />
I diagram D:4 ses att kostnaderna för den specialiserade somatiska vården var 9 800<br />
kronor per invånare 2006. Relativt sett är kostnadsskillnaderna väsentligt mindre för<br />
somatisk specialistsjukvård än för övrig sjukvård. Såväl Gotland, som har den högsta<br />
158 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Halland<br />
Östergötland<br />
Värmland<br />
Västernorrland<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
Gävleborg<br />
Kalmar<br />
Sörmland<br />
Dalarna<br />
Jönköping<br />
Västerbotten<br />
Skåne<br />
Västmanland<br />
Uppsala<br />
RIKET<br />
Västra Götaland<br />
Örebro<br />
Kronoberg<br />
Blekinge<br />
Gotland<br />
Stockholm<br />
1 238<br />
1 285<br />
1 415<br />
1 420<br />
1 453<br />
1 457<br />
1 510<br />
1 536<br />
1 548<br />
1 618<br />
1 623<br />
1 656<br />
1 657<br />
1 694<br />
1 719<br />
1 758<br />
1 805<br />
1 879<br />
1 897<br />
1 942<br />
1 972<br />
2 230<br />
0 500 1 000 1 500 2 000 2 500<br />
Kronor<br />
Diagram D:5 Kostnad för specialiserad psykiatrisk vård, 2006. Kronor per invånare.<br />
Exkl. hemsjukvård <strong>och</strong> läkemedel inom förmånen.<br />
Källa: Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
kostnaden per capita som Östergötland med den lägsta, har sedan 2004 haft en kostnadsökning<br />
väsentligt över genomsnittet. Landsting där kostnaderna för den somatiska<br />
specialistsjukvården ökat långsamt är bl.a. Örebro, Uppsala <strong>och</strong> Värmland.<br />
För den psykiatriska vården har Stockholm påtagligt högre kostnader än vad övriga<br />
landsting har, vilket framgår <strong>av</strong> diagram D:5. En förklaring till dessa kan vara att<br />
den psykiska ohälsan är större hos befolkningen i storstadsmiljön <strong>och</strong> att denna<br />
så tydligt dominerar i Stockholm. Kostnadsskillnaden för psykiatrisk vård mellan<br />
Stockholm <strong>och</strong> övriga landet har dock krympt de senaste två åren.<br />
Kostnadsutveckling i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården (D:6)<br />
Diagram D:6 visar den totala kostnadsförändringen per invånare i procent mellan<br />
åren 2004 <strong>och</strong> 2006. Ökningstakten <strong>av</strong>ser nettokostnader i löpande priser, således<br />
utan justering för pris- <strong>och</strong> löneförändringar. Tillfälliga så kallade omstruktureringskostnader<br />
är exkluderade, för att skapa ökad jämförbarhet.<br />
Det är stor variation mellan landstingen, med en grupp på fem landsting som har<br />
haft en total kostnadsökning på 10 procent eller över, medan en lika stor grupp har<br />
ökat sina kostnader med ungefär sex procent totalt under denna period. Å andra<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 159
Stockholm<br />
Västernorrland<br />
Västra Götaland<br />
Sörmland<br />
Uppsala<br />
Värmland<br />
Gävleborg<br />
Örebro<br />
Dalarna<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
RIKET<br />
Kronoberg<br />
Halland<br />
Kalmar<br />
Blekinge<br />
Skåne<br />
Jönköping<br />
Östergötland<br />
Västerbotten<br />
Gotland<br />
Västmanland<br />
5,8<br />
5,8<br />
6,0<br />
6,1<br />
6,3<br />
6,5<br />
6,6<br />
6,9<br />
7,1<br />
7,1<br />
7,3<br />
7,3<br />
7,8<br />
7,8<br />
7,9<br />
8,1<br />
8,5<br />
10,0<br />
10,3<br />
10,4<br />
11,8<br />
12,9<br />
0 3 6 9 12 15<br />
Procent<br />
Diagram D:6 Hälso- <strong>och</strong> sjukvårdskostnad per invånare,<br />
förändring 2004–2006. Löpande priser. Procent.<br />
Exkl. tandvård, hemsjukvård <strong>och</strong> omstruktureringskostnad.<br />
Källa: Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
sidan bör detta inte tolkas som trender för respektive landsting; eftersom förändringstal<br />
över en så kort period påverkas <strong>av</strong> tillfälliga faktorer.<br />
Den genomsnittliga pris- <strong>och</strong> löneökningen, mätt med förändringen <strong>av</strong> landstingsprisindex,<br />
uppgick under dessa år sammantaget till 4,6 procent. Av riksgenomsnittets<br />
kostnadsökning på 7,3 procent var därför 2,6 procentenheter en real ökning,<br />
medan resterande del kompenserade för inflationen. Det saknas uppgifter om pris-<br />
<strong>och</strong> löneutvecklingen i de enskilda landstingen. Detta gör att motsvarande justering<br />
inte kan göras på ett korrekt vis per landsting. Som approximation används landstingsprisindex<br />
som mäter pris- <strong>och</strong> löneutvecklingen för riket som helhet, vilket ger<br />
Västmanland en real ökning på 7,9 procent <strong>och</strong> Stockholm en ökning på 1,1 procent.<br />
KOSTNAD PER PRESTATION<br />
Kostnad per DRG-poäng (D:7)<br />
Skillnader i total <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdskostnad mellan landstingen kan bero på att<br />
vårdkonsumtionen varierar eller att kostnaden per prestation eller vårdinsats skiljer<br />
sig åt. Det har stor betydelse vid analys <strong>och</strong> tolkning om höga kostnader beror på<br />
högre vårdkonsumtion eller om det snarare är kostnaderna för varje vårdinsats som<br />
160 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Kalmar<br />
36 414<br />
Uppsala 38 815<br />
Jönköping 38 881<br />
Halland 38 884<br />
Östergötland 40 028<br />
Västmanland 40 035<br />
Västra Götaland 41 396<br />
RIKET 41 924<br />
Skåne 41 984<br />
Jämtland 42 072<br />
Kronoberg 42 345<br />
Stockholm 42 746<br />
Gävleborg 42 848<br />
Dalarna 43 474<br />
Värmland 43 852<br />
Norrbotten 44 541<br />
Västerbotten 44 859<br />
Blekinge 45 460<br />
Västernorrland 46 304<br />
Örebro 46 725<br />
Gotland 47 978<br />
Sörmland 48 425<br />
0 10 000 20 000 30 000 40 000 50 000<br />
Kronor<br />
Diagram D:7 Kostnad per (konsumerad) DRG-poäng, 2006.<br />
Specialiserad somatisk vård. Kronor.<br />
Exkl. läkemedel inom förmånen.<br />
Källa: Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting samt Patientregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
är hög. Här redovisas enbart <strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong> kostnader per prestation, inte vårdkonsumtion.<br />
I Patientregistret registreras samtliga vårdtillfällen <strong>och</strong> läkarbesök inom den specialiserade<br />
somatiska vården med bland annat uppgifter om patientens diagnos<br />
<strong>och</strong> ålder. Varje vårdtillfälle <strong>och</strong> läkarbesök kan därför viktas med DRG-poäng.<br />
DRG står för diagnosrelaterade grupper <strong>och</strong> är ett system för att gruppera enskilda<br />
vårdkontakter till större grupper, baserat på dess medicinska innehåll <strong>och</strong> resursförbrukning.<br />
Underlag för beräkning <strong>av</strong> DRG-vikterna hämtas från KPP-databasen,<br />
som har kostnadsdata för enskilda vårdkontakter med samma uppgifter som i<br />
patientregistret.<br />
Diagram D:7 visar kostnaden per DRG-poäng för den vård som invånarna i respektive<br />
landsting fått del <strong>av</strong>. Det är en indikator på vårdens produktivitet – hur mycket<br />
vården presterar i förhållande till vad den kostar. Det bör noteras att det är kostnaden<br />
per konsumerad DRG-poäng som återges. Till exempel är Gotlands kostnad<br />
per DRG-poäng således delvis bestämd <strong>av</strong> priset för den utomlänsvård man köper<br />
<strong>av</strong> Stockholm.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 161
Beräkningen omfattar hela den specialiserade somatiska sjukvården i landstingen,<br />
det vill säga både den öppna <strong>och</strong> den slutna vården. I detta mått ställs landstingets<br />
nettokostnader för somatisk öppen <strong>och</strong> sluten vård mot den vårdkonsumtion länets<br />
invånare har såväl i det egna landstinget som hos andra landsting, uttryckt i DRGpoäng.<br />
De uppmätta skillnaderna i kostnad per DRG-poäng mellan landstingen kan delvis<br />
bero på metodproblem. Kvaliteten på den primära kodningen <strong>av</strong> åtgärder <strong>och</strong> diagnoser<br />
skiljer sig fortfarande åt mellan landstingen, framförallt i den öppna vården.<br />
Det finns också en strukturell aspekt som inte beaktas. Alla landsting kan inte ha<br />
samma kostnader på grund <strong>av</strong> de geografiska förutsättningarna eller som följd <strong>av</strong><br />
skilda nivåer på löner <strong>och</strong> hyror. DRG tar hänsyn till skillnader i landstingens patientmix,<br />
patienternas ålder <strong>och</strong> sjukdomssvårighet, men inte till andra faktorer.<br />
Kostnad per DRG-poäng, förändring 2004–2006 (D:8)<br />
Trots olika metodproblem vid dessa mätningar, är det viktigt att studera<br />
produktivitetsutvecklingen i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården. I diagram D:8 visas för specialiserad<br />
somatisk vård den årliga förändringen <strong>av</strong> kostnaden per DRG-poäng mellan<br />
åren 2004 <strong>och</strong> 2006, i fasta priser. Detta är en indikator på produktivitetsutveck-<br />
Norrbotten<br />
Uppsala<br />
Västra Götaland<br />
Västernorrland<br />
Kalmar<br />
Västmanland<br />
Halland<br />
Jönköping<br />
Stockholm<br />
RIKET<br />
Gävleborg<br />
Dalarna<br />
Blekinge<br />
Värmland<br />
Sörmland<br />
Jämtland<br />
Skåne<br />
Östergötland<br />
Kronoberg<br />
Västerbotten<br />
Gotland<br />
Örebro<br />
-4,5<br />
-4,0<br />
-4,0<br />
-3,3<br />
-3,1<br />
-2,6<br />
-1,7<br />
-1,6<br />
-1,6<br />
-1,5<br />
-1,4<br />
-1,2<br />
-1,2<br />
-0,6<br />
-0,3<br />
-0,2<br />
0,0<br />
0,4<br />
0,6<br />
0,8<br />
1,0<br />
1,2<br />
-5 -4 -3 -2 -1 0 1 2<br />
Procent<br />
Diagram D:8 Årlig förändring <strong>av</strong> kostnad per DRG-poäng, 2004–2006. Fasta priser.<br />
Specialiserad somatisk vård. Procent.<br />
Exkl. läkemedel inom förmånen.<br />
Källa: Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting samt Patientregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
162 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
lingen, där lägre kostnader per prestation över åren innebär ökad produktivitet <strong>och</strong><br />
vice versa.<br />
För riket minskade kostnaden per prestation årligen med 1,5 procent. Sex landsting<br />
har årliga minskningar på 2,5 procent eller mera, vilket är påtaglig mycket, särskilt<br />
under en period <strong>av</strong> relativt starkt ökade totala <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdskostnader (detta<br />
varierar dock mellan landstingen).<br />
Osäkerheten i uppgifterna är dock stor. En del <strong>av</strong> ökningen <strong>av</strong> konsumerade DRGpoäng<br />
kan vara teknisk <strong>och</strong> en följd <strong>av</strong> att sjukhusen förbättrar sin inrapportering<br />
till patientregistret. Detta gäller särskilt för den öppna vården. Härigenom ökar det<br />
registrerade ”värdet” <strong>av</strong> konsumtionen, utan att detta motsvaras <strong>av</strong> ökade kostnader.<br />
Kostnad per vårdkontakt – primärvård (D:9)<br />
För primärvården registreras på nationell nivå besök hos olika personalkategorier,<br />
men inte uppgifter om patientens diagnos, ålder eller liknande. Det går därför inte<br />
att vikta prestationerna på samma sätt som för den specialiserade vården.<br />
Här görs en enklare viktning <strong>av</strong> primärvårdens vårdkontakter utifrån vilken personalkategori<br />
besöket <strong>av</strong>ser, respektive om det äger rum på mottagning eller i hemmet.<br />
Skåne<br />
Gotland<br />
Västmanland<br />
Västernorrland<br />
Blekinge<br />
Dalarna<br />
Halland<br />
Stockholm<br />
Västra Götaland<br />
RIKET<br />
Kronoberg<br />
Kalmar<br />
Värmland<br />
Örebro<br />
Västerbotten<br />
Jönköping<br />
Gävleborg<br />
Norrbotten<br />
Östergötland<br />
Sörmland<br />
Uppsala<br />
Jämtland<br />
1 042<br />
1 073<br />
1 086<br />
1 104<br />
1 114<br />
1 118<br />
1 175<br />
1 184<br />
1 187<br />
1 220<br />
1 239<br />
1 266<br />
1 284<br />
1 297<br />
1 330<br />
1 330<br />
1 351<br />
1 373<br />
1 447<br />
1 524<br />
1 591<br />
1 609<br />
0 500 1 000 1 500 2 000<br />
Kronor<br />
Diagram D:9 Kostnad per viktad vårdkontakt i primärvård, 2006. Kronor.<br />
Exkl. hemsjukvård <strong>och</strong> läkemedel inom förmånen.<br />
Källa: Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 163
Exempelvis har besök hos andra vårdgivarkategorier än läkare antagits motsvara 40<br />
procent <strong>av</strong> resursåtgången för ett läkarbesök <strong>och</strong> ett telefonbesök har viktats till en<br />
tredjedel <strong>av</strong> resursåtgången för ett mottagningsbesök.<br />
I diagram D:9 visas kostnaden per viktad vårdkontakt i primärvården 2006. Av diagrammet<br />
framgår att det finns stora skillnader i kostnad per viktad vårdkontakt i<br />
landstingen. Skillnaderna är klart större än vad de var för den specialiserade somatiska<br />
vården. Rikssnittet ligger på cirka 1 200 kr per besök. Som tidigare påpekats är<br />
rapporteringen <strong>av</strong> primärvårdens prestationer delvis behäftad med osäkerhet, vilket<br />
gör att siffrorna bör tolkas försiktigt.<br />
KOSTNADSEFFEKTIVA BEHANDLINGSSVAL<br />
– LÄKEMEDEL OCH DAGKIRURGI<br />
Kostnadseffektiva behandlingsval innebär att man väljer behandlingsalternativ<br />
med lägre kostnad om effekten bedöms vara likvärdig den som dyrare behandlingsalternativ<br />
har. Två vanliga exempel på detta ges här: val mellan snarlika läkemedel<br />
<strong>och</strong> val mellan att operera i dagkirurgi eller i sluten vård.<br />
Kostnaderna för läkemedel på recept har ökat med cirka 10 procent per år under de<br />
senaste femton åren fram till 2002. Därefter har ökningstakten varit mycket låg på<br />
grund <strong>av</strong> ändringar i regler för läkemedelsförmånen, främst införandet <strong>av</strong> så kallat<br />
generiskt utbyte.<br />
När patentskyddet för ett originalläkemedel har upphört kan ”kopior” med samma<br />
aktiva substans saluföras. Kopiorna benämns i dagligt tal generika <strong>och</strong> är inledningsvis<br />
oftast betydligt billigare än originalläkemedlet. Om Läkemedelsverket<br />
bedömer att originalläkemedel <strong>och</strong> generika är helt likvärdiga i alla <strong>av</strong>seenden, kan<br />
byte mellan de olika produkterna göras på apoteket.<br />
Observera att det inte är förekomst <strong>av</strong> detta generiska utbyte på apotek vi här redovisar,<br />
utan den förskrivande läkarens val mellan alternativa, närbesläktade läkemedel<br />
inom en läkemedelsgrupp. Dessa alternativa läkemedel är oftast terapeutiskt<br />
likvärdiga, men eftersom de innehåller olika läkemedelssubstanser kan de inte bytas<br />
ut på apoteket. På grund <strong>av</strong> prisskillnader går det ofta att göra stora kostnadsreduceringar<br />
genom att billigare alternativa läkemedel förskrivs.<br />
Andel omeprazolbehandling vid magsår (D:10)<br />
Magsårsbehandling är ett område där det inom en läkemedelsgrupp finns flera närbesläktade<br />
läkemedel. För några år sedan togs ett nytt läkemedel fram mot magsår<br />
med den ingående substansen esomeprazol. Denna är mycket snarlik omeprazol,<br />
den substans som finns i det välkända svenska läkemedlet Losec ® <strong>och</strong> i flera andra<br />
164 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Kronoberg<br />
Gotland<br />
Kalmar<br />
Östergötland<br />
Blekinge<br />
Västernorrland<br />
Jönköping<br />
Norrbotten<br />
Sörmland<br />
Halland<br />
Västerbotten<br />
Gävleborg<br />
Jämtland<br />
Dalarna<br />
Skåne<br />
RIKET<br />
Uppsala<br />
Stockholm<br />
Västra Götaland<br />
Västmanland<br />
Värmland<br />
Örebro<br />
83,9<br />
79,6<br />
78,6<br />
77,0<br />
74,5<br />
73,6<br />
73,3<br />
73,0<br />
72,6<br />
71,5<br />
70,9<br />
70,9<br />
70,6<br />
69,5<br />
69,1<br />
69,0<br />
68,9<br />
67,7<br />
66,9<br />
62,7<br />
54,8<br />
49,7<br />
Diagram D:10 Andel omeprazolbehandling vid magsår,<br />
2006. Procent.<br />
Källa: Läkemedelsregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Kostnadsminskning, mkr<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
magsårsläkemedel. Det nyare esomeprazol är mer än dubbelt så dyrt som alternativet<br />
omeprazol.<br />
Via Läkemedelsregistret har vi studerat förskrivningen <strong>av</strong> medel mot magsår- <strong>och</strong><br />
refluxsjukdom, så kallade protonpumpshämmare. Då omeprazol för de flesta patienter<br />
bedöms som likvärdig i effekt jämfört med övriga preparat borde man förskriva<br />
det billigare omeprazol.<br />
Måttet i diagram D:10 redovisar andelen personer som vid första förskrivning<br />
under 2006 har förskrivits omeprazol, <strong>av</strong> alla personer som förskrivits någon protononpumpshämmare.<br />
För att illustrera den ekonomiska konsekvensen har en grov<br />
<strong>och</strong> <strong>av</strong>siktligt enkel kalkyl gjorts: Hur mycket lägre skulle den årliga kostnaden per<br />
landsting bli om alla patienter med någon protonpumpshämmare istället hade förskrivits<br />
omeprazol? Kostnadsreduceringen, som återges i diagrammet, uppgår till<br />
nästan 200 miljoner kronor för riket som helhet.<br />
Variationen mellan landstingen är förhållandevis stor, särskilt för de landsting<br />
nederst <strong>och</strong> överst i diagrammen som skiljer ut sig mera påtagligt från de övriga<br />
– Värmland, Örebro <strong>och</strong> Västmanland respektive Kronoberg <strong>och</strong> Gotland.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 165<br />
2,1<br />
0,6<br />
4,8<br />
5,9<br />
3,7<br />
5,1<br />
7,3<br />
5,3<br />
7,5<br />
5,0<br />
5,8<br />
7,2<br />
2,7<br />
6,6<br />
37,2<br />
199,6<br />
6,3<br />
35,3<br />
23,2<br />
8,3<br />
9,6<br />
10,2
Andel lågkostnadsstatin vid blodfettssänkande behandling (D:11)<br />
För blodfettssänkande läkemedel är läget likartat. Det finns äldre <strong>och</strong> billigare preparat<br />
samt nya, dyrare läkemedel med snarlik grundsubstans <strong>och</strong> utan entydigt<br />
bättre effekt. De nyare preparaten är mer än fem gånger så dyra som de äldre alternativen.<br />
Vi har studerat val mellan olika så kallade statiner, med högre respektive<br />
lägre kostnad. Snarlika mått förekommer i läkemedelskommitteers uppföljningar.<br />
Vi redovisar i diagram D:11 andelen personer som vid första förskrivning 2006 förskrevs<br />
simvastation eller pr<strong>av</strong>astatin, <strong>av</strong> alla som förskrevs statiner. Simvastatin <strong>och</strong><br />
pr<strong>av</strong>astatin bedöms för de flesta patienter ha likvärdig effekt, jämfört med övriga<br />
statiner. De är <strong>av</strong>sevärt billigare <strong>och</strong> bör därför förskrivas. Samma illustrerande,<br />
enkla kostnadskalkyl som ovan har gjorts: Om alla patienter förskrivits de billigare<br />
statinerna, hur mycket skulle kostnaderna per landsting minska?<br />
2006 hade för riket 80 procent <strong>av</strong> alla statinbehandlade förskrivits lågkostnadsstatiner.<br />
Ändå blir den kalkylerade kostnadsreduceringen vid 100 procents förskrivning<br />
mycket stor, över 270 miljoner kronor för riket. Detta beror på att många patienter<br />
behandlas <strong>och</strong> på att prisskillnaden mellan läkemedlen är <strong>av</strong>sevärd.<br />
Sörmland<br />
Örebro<br />
Kalmar<br />
Jönköping<br />
Östergötland<br />
Gävleborg<br />
Blekinge<br />
Värmland<br />
Halland<br />
Kronoberg<br />
Skåne<br />
Uppsala<br />
RIKET<br />
Västmanland<br />
Norrbotten<br />
Dalarna<br />
Gotland<br />
Västra Götaland<br />
Stockholm<br />
Västernorrland<br />
Jämtland<br />
Västerbotten<br />
88,6<br />
87,3<br />
85,3<br />
84,8<br />
83,7<br />
83,6<br />
83,4<br />
83,0<br />
82,2<br />
82,2<br />
81,9<br />
81,7<br />
80,9<br />
80,9<br />
80,3<br />
79,8<br />
79,6<br />
78,0<br />
77,9<br />
76,6<br />
75,8<br />
75,4<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram D:11 Andel lågkostnadstatin vid blodfettssänkande<br />
behandling, 2006. Procent.<br />
Källa: Läkemedelsregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Kostnadsminskning, mkr<br />
166 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007<br />
6,8<br />
6,9<br />
5,4<br />
8,1<br />
8,3<br />
7,2<br />
2,8<br />
10,9<br />
9,4<br />
6,0<br />
35,2<br />
7,2<br />
273,0<br />
11,7<br />
11,7<br />
8,9<br />
0,6<br />
49,7<br />
56,5<br />
7,3<br />
3,3<br />
9,2
Skillnaderna mellan landstingen är förhållandevis måttliga, med alla landsting i intervallet<br />
75-89 procents andel patienter som förskrivits simvastatin <strong>och</strong> pr<strong>av</strong>astatin.<br />
Sörmland <strong>och</strong> Örebro redovisar högra andelar, <strong>och</strong> har således en särskilt kostnadseffektiv<br />
förskrivning, vilket kanske även kan sägas om riket som helhet – 8 <strong>av</strong> 10 får<br />
de billigare statinerna. De ekonomiska effekterna <strong>av</strong> en ökning <strong>av</strong> andelen blir för<br />
många landsting ändå <strong>av</strong>sevärda, även om en andel på 100 procent inte ska ses som<br />
ett mål.<br />
Livmoderframfall – andel dagkirurgiska operationer (D:12)<br />
2006 opererades knappt 6 400 kvinnor för livmoderframfall. Operationen kan göras<br />
som dagkirurgi om man har möjlighet till postoperativ övervakning tillräckligt<br />
antal timmar <strong>och</strong> det finns tillgång till slutenvårdsresurser, som tas i anspråk vid<br />
behov. Diagnosen prolaps (framfall) är bred <strong>och</strong> kan <strong>av</strong>se helt olika svårighetsgrader;<br />
detsamma gäller operationen som kan spänna från att vara en enkel standardoperation<br />
till ett för kirurg <strong>och</strong> operationspersonal utmanande ingrepp.<br />
De olikartade svårighetsgraderna, patientens ålder <strong>och</strong> allmäntillstånd är alla faktorer<br />
som påverkar vårdtidens längd <strong>och</strong> hur stor andel <strong>av</strong> operationerna som sker<br />
Västernorrland<br />
Östergötland<br />
Gävleborg<br />
Norrbotten<br />
Skåne<br />
Jönköping<br />
Sörmland<br />
RIKET<br />
Västmanland<br />
Västra Götaland<br />
Kronoberg<br />
Uppsala<br />
Jämtland<br />
Värmland<br />
Halland<br />
Stockholm<br />
Örebro<br />
Dalarna<br />
Blekinge<br />
Gotland<br />
Kalmar<br />
Västerbotten<br />
55,2<br />
44,6<br />
25,3<br />
19,2<br />
12,3<br />
11,5<br />
10,1<br />
10,0<br />
8,2<br />
6,5<br />
5,2<br />
2,0<br />
1,8<br />
1,6<br />
1,5<br />
1,4<br />
0,6<br />
0,4<br />
0,0<br />
0,0<br />
0,0<br />
0,0<br />
0 10 20 30 40 50 60<br />
Procent<br />
Diagram D:12 Livmoderframfall – andel operationer<br />
utförda i dagkirurgi, 2006. Procent.<br />
Källa: Patientregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 167
utan inläggning i slutenvård, således i dagkirurgi. Men, vilket framgår <strong>av</strong> diagram<br />
A:12, även andra än patientrelaterade aspekter spelar stor roll för andelen dagkirurgiskt<br />
opererade.<br />
Uppgifterna i diagrammet är hämtade från Patientregistret <strong>och</strong> baseras på patientens<br />
hemort. Det finns ingen orsak att tro att kvinnornas allmän- <strong>och</strong> sjukdomstillstånd<br />
skulle skilja sig radikalt åt mellan olika landsting. En faktor som kan spela<br />
in är indikationen/kriterierna för när operation bör ske; det finns (se vidare bilaga<br />
3 om detta) betydande variation i hur många kvinnor i de olika landstingen som<br />
opererades 2006.<br />
Andelarna operationer utförda i dagkirurgi varierar så extremt att man utan vidare<br />
kan sluta sig till att lokala traditioner <strong>och</strong> kulturer spelar en betydande roll. Två<br />
landsting utför över 40 procent i dagkirurgi, två nästan 20 procent eller över – medan<br />
i 10 landsting 98 procent eller flera <strong>av</strong> operationerna utförs i slutenvård. Variationen<br />
mellan kvinnokliniker i landet kan man utgå från är ännu mera anmärkningsvärd.<br />
En operation i öppenvård kostade enligt KPP-databasen 19 400 kr 2005, medan<br />
slutenvårdsoperationen kostade 31 200 i genomsnitt. En kostnadskalkyl baserad på<br />
det ambitiösa men synbarligen realistiska målet att alla landsting skulle utföra 40<br />
procent <strong>av</strong> operationerna i öppenvård, skulle leda till kostnadsreduceringar för riket<br />
som helhet på över 20 miljoner kronor.<br />
Ljumskbråck – andel dagkirurgiska operationer (D:13)<br />
Även för ljumskbråck finns det en frågeställning om val mellan operation i slutenvård<br />
respektive i dagkirurgi. Uppgifterna är hämtade från Patientregistret <strong>och</strong> <strong>av</strong>ser<br />
2006 även för denna operation. Antalet utförda operationer, rapporterade till Patientregistret,<br />
är knappt 16 000. Detta är en underskattning <strong>av</strong> det verkliga antalet,<br />
eftersom det finns en underrapportering <strong>av</strong> framförallt privat utförda operationer i<br />
öppen vård i Stockholm, men även i landsting som Gotland <strong>och</strong> Örebro.<br />
I D:13 visas andelen operationer utförda i dagkirurgi. För riket som helhet är andelen<br />
drygt 75 procent. Skillnaderna mellan landsting är vare sig försumbar eller dramatisk.<br />
En grupp på 4–5 landsting har närmare 20 procentenheters lägre andel än trion<br />
landsting högst upp i diagrammet.<br />
Kostnaden för operation i öppenvård 2005 är enligt KPP-databasen 14 200 kr <strong>och</strong> för<br />
operation i slutenvård 22 200 kr. Om man sätter målet att alla landsting skulle ha 90<br />
procent <strong>av</strong> operationerna utförda i dagkirurgi, så skulle de kalkylerade kostnaderna<br />
minska med 17 miljoner kronor.<br />
168 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Värmland<br />
Östergötland<br />
Blekinge<br />
Norrbotten<br />
Västernorrland<br />
Sörmland<br />
Kalmar<br />
Västmanland<br />
Jämtland<br />
Kronoberg<br />
Västerbotten<br />
Dalarna<br />
RIKET<br />
Västra Götaland<br />
Uppsala<br />
Halland<br />
Gävleborg<br />
Skåne<br />
Jönköping<br />
Stockholm<br />
Örebro*<br />
Gotland*<br />
93,9<br />
90,7<br />
90,6<br />
88,6<br />
88,5<br />
88,5<br />
86,5<br />
85,1<br />
84,4<br />
82,8<br />
79,4<br />
78,4<br />
76,5<br />
75,8<br />
75,2<br />
74,7<br />
72,9<br />
72,6<br />
71,4<br />
65,5<br />
0 20 40 60 80 100<br />
* Redovisas ej på grund <strong>av</strong> underrapportering <strong>av</strong> öppenvård<br />
Procent<br />
Diagram D:13 Ljumskbråck – andel operationer<br />
utförda i dagkirurgi, 2006. Procent.<br />
Källa: Patientregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 169
170 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Data om sjukvård<br />
– tillgång <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong>
Data om sjukvård<br />
– tillgång <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong><br />
Detta <strong>av</strong>slutande <strong>av</strong>snitt tar upp några viktiga frågor om tillgång <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong> i data.<br />
De har stor relevans för möjligheten att göra rättvisande öppna <strong>jämförelser</strong>, men<br />
även för att utöva ledning <strong>och</strong> styrning med stöd <strong>av</strong> data. I flera fall redovisas även<br />
<strong>jämförelser</strong> mellan landsting, både därför att de är intressanta i sig, <strong>och</strong> därför att<br />
<strong>jämförelser</strong>na är exempel på relevanta aspekter när det gäller uppföljning <strong>av</strong> data<strong>kvalitet</strong>.<br />
Utvecklingsområden – primärvård <strong>och</strong> psykiatri<br />
En del indikatorer i denna rapport har återspeglat primärvårdens verksamhet. Det<br />
gäller till exempel indikatorn om undvikbar slutenvård, indikatorer om läkemedelsbehandling<br />
(ungefär hälften <strong>av</strong> all förskrivning sker i primärvård), förtroende för<br />
<strong>och</strong> betyg på primärvård samt tillgänglighet till allmänläkarbesök.<br />
På nationell nivå är tillgången på relevanta data om primärvården likväl mycket<br />
begränsad. Under 2006 bedrevs ett projekt i regi <strong>av</strong> Familjemedicinska Institutet<br />
(Fammi) om nationell rapportering <strong>av</strong> <strong>kvalitet</strong>sdata från primärvården. Frågan har<br />
förts vidare främst genom att Socialstyrelsen hos Socialdepartementet väckt frågan<br />
om att undersöka förutsättningarna för att inrätta ett nationellt <strong>hälso</strong>dataregister<br />
(jfr Patientregistret) för primärvården. Detta skulle innehålla uppgifter om vårdkontakter,<br />
diagnoser <strong>och</strong> åtgärder. Även vid positiva beslut <strong>och</strong> en snabb hantering<br />
kommer det att ta flera år att bygga upp detta register.<br />
För psykiatrisk verksamhet är två utvecklingsspår viktiga i detta <strong>av</strong>seende. Ett är att<br />
de <strong>kvalitet</strong>sregister som finns utvecklas, får bättre täckning <strong>och</strong> blir etablerade som<br />
källa till uppgifter om <strong>kvalitet</strong> i psykiatrisk verksamhet. Kvalitetsregistren är Kvalitetsregister<br />
för Psykosvård, BUSA – register för BehandlingsUppföljning <strong>av</strong> Svår<br />
ADHD, BipoläR – register för patienter med bipolär affektiv sjukdom <strong>och</strong> RIKSÄT<br />
– register för specialiserad ätstörningsbehandling. Landstingsledningarna har ett<br />
stort ansvar för att anslutningsgraden ökar.<br />
Det andra utvecklingsspåret <strong>av</strong>ser Patientregistrets utveckling. Flera frågor är här<br />
viktiga. En är att den nu gällande åtgärdsklassifikation KVÅ (obligatorisk från 1 januari<br />
2007) tillämpas i inom psykiatrin <strong>och</strong> rapporteras till Patientregistret. En an-<br />
172 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
nan är att inkludera öppenvårdskontakter med andra vårdgivare än läkare i Patientregistret.<br />
Socialstyrelsen har inlett diskussioner med landsting <strong>och</strong> regioner om<br />
en sådan förändring. En tredje fråga rör den löpande förbättringen <strong>av</strong> <strong>kvalitet</strong>en<br />
i Patientregistret, som att diagnoser <strong>och</strong> andra obligatoriska uppgifter registreras<br />
både i öppen <strong>och</strong> i sluten vård. Även på detta område har Socialstyrelsen haft en<br />
dialog med landstingen.<br />
Patientregistret – inrapporteringstid, bortfall <strong>och</strong> kodningspraxis<br />
Patientregistret är en helt central <strong>och</strong> ännu underutnyttjad källa till uppföljning<br />
inom <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården. Flera <strong>av</strong> indikatorerna i denna rapport har Patientregistret<br />
som källa. Vi beskriver här registret <strong>och</strong> redovisar tre viktiga mått på olika<br />
aspekter <strong>av</strong> dess <strong>kvalitet</strong>. Landstingsledningar <strong>och</strong> andra ansvariga har ett stort ansvar<br />
för att rätta till de brister som finns. Ju mer Patientregistret används för uppföljning<br />
<strong>av</strong> <strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong>, desto viktigare blir detta.<br />
Tidpunkt för inrapportering <strong>av</strong> slutenvården<br />
De senaste åren har antalet rapporterade vårdtillfällen till Patientregistret uppgått<br />
till ca 1,5 miljoner per år. År 2006 saknade drygt en procent <strong>av</strong> dessa uppgifter om<br />
diagnos. Bortfallet är störst inom psykiatrin där sex procent saknade diagnos 2006.<br />
Gävleborg<br />
04-13<br />
Stockholm 04-25<br />
Västernorrland 04-25<br />
Jämtland 04-25<br />
Örebro 04-27<br />
Östergötland 04-30<br />
Skåne 04-30<br />
Halland 04-30<br />
Västra Götaland 04-30<br />
Västmanland 04-30<br />
Västerbotten 04-30<br />
Uppsala 05-02<br />
Värmland 05-02<br />
Norrbotten 05-02<br />
Jönköping 05-07<br />
Gotland 05-09<br />
Kalmar 05-10<br />
Blekinge 05-25<br />
Dalarna 05-25<br />
Kronoberg 06-15<br />
Sörmland 06-15<br />
07-04-02 07-04-16 07-04-30 07-05-14 07-05-28 07-06-11 07-06-25<br />
Diagram 1 Tidpunkt för inrapportering <strong>av</strong> 2006 års<br />
slutenvårdsuppgifter till patientregistret.<br />
Källa: EpC/Socialstyrelsen<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 173
Senast 30 april ska föregående års uppgifter ha rapporterats in. Det är mycket viktigt<br />
att landstingen rapporterar sina data i tid. Sker inte detta blir konsekvensen att<br />
tidpunkten för färdigställandet <strong>av</strong> registret för det aktuella året försenas. För 2006<br />
inkom uppgifter <strong>av</strong> acceptabel <strong>kvalitet</strong> från elva landsting i tid. Övriga inkom senare,<br />
vilket framgår <strong>av</strong> diagram 1. En del kompletteringar har också skett från vissa<br />
landsting efter det datum som visas i diagrammet.<br />
Bortfall <strong>av</strong> läkarbesök i öppen vård<br />
1997 började också uppgifter från så kallad dagkirurgisk verksamhet att samlas in.<br />
Uppgiftsinsamlingen från den öppna vården utvidgades 2001. Nu ska alla läkarbesök<br />
rapporteras, exklusive besök i primärvård.<br />
Denna rapportering har dock fortfarande 2006 stora brister. För år 2006 har ca 9,8<br />
miljoner läkarbesök rapporterats in. Enligt den verksamhetsstatistik (VI2000) som<br />
Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting årligen samlar in, saknas 3,0 miljoner besök helt<br />
(23 procent). Den största delen <strong>av</strong> bortfallet står privata vårdgivare för. Av landstingets<br />
egenproducerade besök saknas cirka 0,9 miljoner besök. Av de besök som<br />
rapporteras till Patientregistret saknar cirka 1,6 miljoner diagnosuppgift (16 procent).<br />
Jämfört med läkarbesöken som rapporteras enligt VI2000 saknas diagnos för<br />
4,5 miljoner besök (35 procent).<br />
Dalarna<br />
Gotland<br />
Kalmar<br />
Sörmland<br />
Östergötland<br />
Västmanland<br />
Blekinge<br />
Västernorrland<br />
Halland<br />
Örebro<br />
Gävleborg<br />
Skåne<br />
Jönköping<br />
Västra Götaland<br />
Kronoberg<br />
Västerbotten<br />
Stockholm<br />
Norrbotten<br />
Jämtland<br />
Uppsala<br />
Värmland<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Med huvuddiagnos Utan huvuddiagnos Endast i VI2000<br />
Procent<br />
Diagram 2 Öppenvård i Patientregistret <strong>och</strong> i SKL:s verksamhetsstatistik VI2000,<br />
2006. Avser läkarbesök i specialiserad vård.<br />
Källa: Patientregistret, EpC/Socialstyrelsen samt Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
174 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Variationerna mellan landstingen är stora. Inget <strong>av</strong> landstingen rapporterar samma<br />
antal läkarbesök till patientregistret som till SKL. Fem landsting har en underrapportering<br />
till patientregistret på 30 procent eller mera, medan tre landsting<br />
har en underrapportering på mindre än 10 procent. Också vad gäller förekomst <strong>av</strong><br />
huvuddiagnos i rapporteringen till patientregistret är variationerna stora. En särskild<br />
fråga att hantera är rapporteringen från de privata vårdgivarna i öppenvården,<br />
där underrapporteringen är påtaglig.<br />
Patientregistrets öppenvårdsdel blir allt viktigare för olika analytiska ändamål, i<br />
takt med att polikliniseringen <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården fortgår. Jämförelser <strong>av</strong> vårdkonsumtion,<br />
liksom <strong>av</strong> kostnader per prestation, förutsätter att rapporteringen till<br />
Patientregistret är <strong>av</strong> fullgod omfattning <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong>.<br />
Variationer i kodningspraxis – andelen DRG med komplikation<br />
Patientregistrets uppgifter om vårdkontakter i öppen <strong>och</strong> sluten vård ligger till<br />
grund för den gruppering till DRG som varje år görs. Denna innebär att DRG-systemet<br />
används för att gruppera vårdkontakterna i olika DRG som är både kliniskt<br />
relevanta <strong>och</strong> resursmässigt homogena, det vill säga är lika resurskrävande. Varje<br />
vårdkontakt åsätts därmed en vikt, ett ”värde”. Detta används sedan dels som grund<br />
för ersättning <strong>och</strong>/eller som stöd för uppföljning <strong>och</strong> analys, både lokalt <strong>och</strong> nationellt.<br />
När man beräknar kostnad per prestation i <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården, används<br />
DRG.<br />
Det finns ett stort antal DRG-par med i princip samma benämning men där den<br />
ena gruppen anges vara ”komplicerat” <strong>och</strong> den andra ”ej komplicerat”. Med komplicerat<br />
menas att det under vårdtillfället har förekommit komplikation <strong>och</strong>/eller<br />
komplicerande sjukdom. Tudelningen är skapad med syftet att bättre återspegla den<br />
faktiska resursårgången. Ett ”komplicerat” DRG har en högre vikt; åsätts ett högre<br />
”värde”. Underlaget för detta är patientregistrets olika uppgifter, till exempel val <strong>av</strong><br />
huvuddiagnos <strong>och</strong> förekomst <strong>av</strong> eller antal bidiagnoser. Variationer i kodningspraxis<br />
i landstingen blir därför en viktig fråga.<br />
Ett <strong>av</strong> flera möjliga mått för att studera variationer i kodningspraxis mellan landsting<br />
visas i diagram 3, andelen ”komplicerade” DRG, i de olika DRG där denna distinktion<br />
görs. Denna andel bör vara ungefär lika stor i de olika landstingen.<br />
Dock är det stor variation mellan landstingen. Man kan därtill se ett mönster: De<br />
landsting som tillämpar prestationsbaserad ersättning eller är stora säljare <strong>av</strong> sjukvård<br />
(<strong>och</strong> därmed aktivt använder DRG i sin styrning), tenderar att ha en högre andel<br />
”komplicerade” DRG än övriga. Deras produktion åsätts därmed ett högre värde.<br />
I en jämförelse minskar deras kostnad per prestation, allt annat lika.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 175
Stockholm<br />
Halland<br />
Västra Götaland<br />
Östergötland<br />
Uppsala<br />
Skåne<br />
RIKET<br />
Jönköping<br />
Västerbotten<br />
Västmanland<br />
Västernorrland<br />
Kalmar<br />
Örebro<br />
Blekinge<br />
Gotland<br />
Kronoberg<br />
Gävle<br />
Norrbotten<br />
Värmland<br />
Dalarna<br />
Jämtland<br />
Sörmland<br />
33,8<br />
33,0<br />
31,1<br />
29,7<br />
29,2<br />
29,1<br />
27,1<br />
25,5<br />
24,1<br />
22,7<br />
21,8<br />
21,8<br />
21,6<br />
20,3<br />
19,9<br />
19,8<br />
19,8<br />
19,6<br />
17,9<br />
15,0<br />
14,7<br />
14,0<br />
0 5 10 15 20 25 30 35 40<br />
Procent<br />
Diagram 3 Andel komplicerade DRG, 2005. Procent.<br />
Avser de DRG där uppdelning i komplicerad <strong>och</strong> okomplicerad görs.<br />
Källa: Patientregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Observera att skillnaderna i kodning inte kan ses som uttryck för manipulation.<br />
Tvärtom är det högst troligt att landstingen med hög andel komplicerade DRG kodar<br />
med större noggrannhet. Snarare är det landstingen med låg andel som kodar<br />
med lägre precision.<br />
Medicinska födelseregistret – bortfall i mödr<strong>av</strong>årdsjournalen<br />
I denna rapport har Medicinska födelseregistret (MFR) varit källa till några indikatorer.<br />
Syftet med MFR är att det ska utgöra underlag för analys <strong>av</strong> risker för kvinnan<br />
<strong>och</strong> barnet under gr<strong>av</strong>iditeten, förlossningen <strong>och</strong> nyföddhetsperioden. Ett annat<br />
motiv för registret är övervakning <strong>av</strong> fosterskador, sjukdomsmönster <strong>och</strong> dödlighet.<br />
MFR innehåller individrelaterade uppgifter om moderns kroppsvikt,t tidigare gr<strong>av</strong>iditeter,<br />
klinik, gr<strong>av</strong>iditetslängd, förlossningssätt, diagnoser hos moder <strong>och</strong> barn,<br />
operationer, smärtlindring, barnets kön, vikt, längd <strong>och</strong> huvudomfång, tillstånd vid<br />
födelsen med mera. Innehållet utgår från uppgifter som förs i tre olika journaler; för<br />
mödra<strong>hälso</strong>vård, förlossningsvård <strong>och</strong> nyföddhetsvård.<br />
176 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Dalarna<br />
Västmanland<br />
Gävleborg<br />
Skåne<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Norrbotten<br />
Östergötland<br />
Kalmar<br />
Västernorrland<br />
Sörmland<br />
Uppsala<br />
Blekinge<br />
Jämtland<br />
Västerbotten<br />
Västra Götaland<br />
Gotland<br />
Halland<br />
Värmland<br />
Örebro<br />
Stockholm<br />
0,1<br />
0,2<br />
0,4<br />
0,4<br />
0,5<br />
0,7<br />
0,8<br />
0,8<br />
1,1<br />
1,4<br />
1,5<br />
1,6<br />
2,4<br />
2,8<br />
2,9<br />
3,2<br />
4,2<br />
4,2<br />
4,2<br />
8,6<br />
27,3<br />
0 5 10 15 20 25 30<br />
Procent<br />
Diagram 4 Medicinska födelseregistret – andel förlossningar<br />
utan mödr<strong>av</strong>årdsjournal, 2005. Procent.<br />
Källa: Medicinska Födelseregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
I diagram 4 återger vi bortfall <strong>av</strong> mödr<strong>av</strong>årdsjournaler i rapporteringen till MFR<br />
2005. Viktiga uppgifter i mödr<strong>av</strong>årdsjournalen är till exempel rökning <strong>och</strong> läkemedelsanvändning<br />
under gr<strong>av</strong>iditeten <strong>och</strong> förekomsten <strong>av</strong> vissa diagnoser hos modern.<br />
Framförallt Stockholm <strong>och</strong> Örebro har ett större bortfall än övriga, men de<br />
flesta landsting kan förbättra sig, att döma <strong>av</strong> det låga bortfallet för Dalarna <strong>och</strong><br />
Västmanland.<br />
Kvalitetsregisters täckningsgrad <strong>och</strong> andra <strong>kvalitet</strong>saspekter<br />
Kvalitetsregistren registrerar uppgifter om patienten <strong>och</strong> vårdinsatsen som i de<br />
flesta fall är betydligt mera detaljerade än de uppgifter som finns i Patientregistret.<br />
Detta är en förutsättning för nyansrik uppföljning <strong>och</strong> för <strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong> <strong>kvalitet</strong>.<br />
Man kan räkna med att data från allt fler <strong>kvalitet</strong>sregister kommer att vara underlag<br />
för öppna <strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong> olika slag. Vid sidan <strong>av</strong> de traditionella, ”egna” syften som<br />
registerhållare <strong>och</strong> rapporterande kliniker har med sina register, så rycker andra intressen<br />
fram. Registren blir därmed mer än en intern angelägenhet för <strong>sjukvårdens</strong><br />
professioner.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 177
Kvalitet i registerdata har många aspekter, <strong>och</strong> de flesta <strong>av</strong> dessa måste registren arbeta<br />
med själva. Vad gäller täckningsgrad finns det flera olika sätt att definiera detta.<br />
Dels kan täckningsgrad <strong>av</strong>se hur stor andel <strong>av</strong> klinikerna eller vårdcentralerna som<br />
registrerar i registret, dels kan det <strong>av</strong>se hur stor andel <strong>av</strong> patienterna som inkluderas<br />
i registret. Vid beräkning <strong>av</strong> den senare täckningsgraden kan antingen alla som är<br />
i kontakt med vården, eller alla som beräknas finnas i befolkningen, användas som<br />
beräkningsunderlag. Vad som är mest relevant varierar beroende på bland annat diagnos,<br />
behandlingsmetod <strong>och</strong> vårdform <strong>och</strong> på vad informationen ska användas till.<br />
För de diagnoser där det går, är det viktigt att utnyttja möjligheterna till samarbete<br />
mellan <strong>kvalitet</strong>sregistren <strong>och</strong> <strong>hälso</strong>dataregistren, främst Patientregistret. Detta är<br />
inte bara ett sätt att värdera <strong>kvalitet</strong>sregistrens täckningsgrad, utan även ett sätt att<br />
värdera Patientregistret i olika <strong>av</strong>seenden. Behovet <strong>av</strong> <strong>kvalitet</strong>ssäkring är ömsesidigt.<br />
Även Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting, som representerar finansiärerna/”ägarna”,<br />
har en viktig roll i detta. Det är inte på lång sikt hållbart att öppet redovisa data med<br />
landstings- eller sjukhus<strong>jämförelser</strong> från register där det finns stor osäkerhet om<br />
täckningsgrad. När täckningsgrader redovisas, blir detta också en signal till landstingsledningar<br />
att agera <strong>och</strong> ta ställning till åtgärder.<br />
Vi redovisar två exempel på <strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong> täckningsgrad i viktiga <strong>kvalitet</strong>sregister<br />
som använts i denna rapport. Den ena har Patientregistret som källa, den andra<br />
Läkemedelsregistret.<br />
Det finns flera strokefall i Patientregistret än vad det gör i Riks-Stroke. Samtidigt<br />
finns det även ett mindre antal strokefall som bara finns i Riks-Stroke, <strong>och</strong> inte i<br />
Patientregistret. Riks-Stroke <strong>och</strong> EpC/Socialstyrelsen gör årligen matchningar (på<br />
individnivå) mellan respektive registers strokefall. I diagram 5 redovisas andelen <strong>av</strong><br />
alla strokefall 2003–2005 som endast fanns i Patientregistret. En låg andel tyder på<br />
en god överstämmelse mellan de båda registren, <strong>och</strong> vice versa. Matchningen görs<br />
primärt på sjukhusnivå, men har här summerats till landstingsnivå. För riket var andelen<br />
fall som bara fanns i Patientregistret knappt 20 procent, under denna period.<br />
Riks-Stroke har traditionellt använt en egen modell för beräkning <strong>av</strong> täckningsgrad,<br />
där Riks-Strokes fall ställs mot en epidemiologiskt bedömd årlig förekomst<br />
<strong>av</strong> stroke. Det är viktigt att istället använda Patientregistret, bland annat därför att<br />
detta kommer att driva på en bättre registrering i detta. Även Patientregistret har<br />
brister, som härigenom kan synliggöras. Till exempel finns det en möjlighet att Patientregistret<br />
överskattar antalet akuta strokefall, genom att diagnosen stroke även<br />
används vid resttillstånd efter stroke.<br />
178 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Jämtland<br />
Sörmland<br />
Uppsala<br />
Dalarna<br />
Västernorrland<br />
Kalmar<br />
Stockholm<br />
Värmland<br />
Östergötland<br />
Norrbotten<br />
Västmanland<br />
Skåne<br />
RIKET<br />
Halland<br />
Jönköping<br />
Västra Götaland<br />
Västerbotten<br />
Örebro<br />
Blekinge<br />
Gävleborg<br />
Kronoberg<br />
Gotland<br />
5,2<br />
7,5<br />
8,6<br />
11,4<br />
13,7<br />
14,9<br />
15,8<br />
15,9<br />
16,6<br />
16,8<br />
16,9<br />
18,0<br />
18,3<br />
19,5<br />
20,0<br />
21,3<br />
22,3<br />
22,5<br />
23,4<br />
32,3<br />
38,7<br />
51,1<br />
0 10 20 30 40 50 60<br />
Procent<br />
Diagram 5 Strokefall i Patientregistret respektive i Riks-Stroke, 2003–2005. Andel<br />
<strong>av</strong> alla strokefall som endast registrerats i Patientregistret. Procent.<br />
Källa: Riks-Stroke <strong>och</strong> Patientregistret, EpC/Socialstyrelsen<br />
Nationella Diabetesregistret (NDR) har en egen modell för att bedöma täckningsgrad<br />
(man använder uttrycket ”deltagandegrad”), utifrån ett epidemiologiskt bedömt<br />
antal diabetiker i befolkningen. Vi återg<strong>av</strong> deltagandegraden per landsting enligt<br />
NDR när vi redovisade diabetesindikatorer inom område A Medicinska Resultat.<br />
Via Läkemedelsregistret kan uppgifter fås om alla som hämtade ut diabetesläkemedel.<br />
Även NDR registrerar hur många <strong>av</strong> alla diabetiker i registret som har läkemedelsbehandling.<br />
Detta gör att man kan analysera NDRs täckningsgrad genom<br />
att använda Läkemedelsregistret. Här har ingen matchning på individnivå gjorts,<br />
utan antalet läkemedelsbehandlade diabetiker per landsting i NDR respektive Läkemedelsregistret<br />
har ställts mot varandra. I diagram 6 återges resultatet.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 179
Östergötland<br />
Dalarna<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Västra Götaland<br />
Gävleborg<br />
Jämtland<br />
Örebro<br />
Västerbotten<br />
Värmland<br />
Skåne<br />
RIKET<br />
Blekinge<br />
Gotland<br />
Halland<br />
Kalmar<br />
Sörmland<br />
Uppsala<br />
Västernorrland<br />
Stockholm<br />
Norrbotten<br />
Västmanland<br />
68<br />
56<br />
54<br />
52<br />
51<br />
50<br />
48<br />
47<br />
44<br />
41<br />
41<br />
39<br />
37<br />
34<br />
33<br />
32<br />
29<br />
28<br />
26<br />
22<br />
20<br />
19<br />
0 10 20 30 40 50 60 70<br />
Procent<br />
Diagram 6 Andel läkemedelsbehandlade diabetiker som rapporterats<br />
till Nationella Diabetesregistret, 2006. Procent.<br />
Källa: Läkemedelsregistret <strong>och</strong> Nationella Diabetesregistret<br />
Variationen i deltagandegrad är som synes påtaglig, vilket den även är enligt NDRs<br />
metod. För riket ger NDRs egen modell samma täckningsgrad, men valet <strong>av</strong> modell<br />
påverkar den bedömda täckningsgraden för det enskilda landstinget. För en grupp<br />
<strong>av</strong> landsting medför valet <strong>av</strong> modell stora skillnader i den bedömda täckningsgraden.<br />
NDR <strong>och</strong> EpC bör diskutera detta <strong>och</strong> överenskomma om bästa sätt att redovisa<br />
täckningsgrad för NDR. Landsting med låg täckningsgrad bör lära <strong>av</strong> landsting<br />
som lyckats bättre, framförallt Östergötland, som är i en klass för sig.<br />
Modernisering <strong>av</strong> kostnadsredovisning – Kostnad Per Patient (KPP)<br />
De uppgifter om kostnader som använts i denna rapport är ett resultat <strong>av</strong> en överenskommelse<br />
mellan landstingen om hur den nationella redovisningen <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>-<br />
<strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong> kostnader ska vara utformad – med indelningar som primärvård,<br />
specialiserad somatisk vård <strong>och</strong> specialiserad psykiatrisk vård. Denna modell för<br />
kostnadsredovisning stödjer främst övergripande <strong>jämförelser</strong> mellan landstingens<br />
kostnader <strong>och</strong> prestationer.<br />
Uppföljning <strong>och</strong> redovisning <strong>av</strong> <strong>kvalitet</strong> sker ofta för olika specifika sjukdomsgrupper,<br />
som stroke, hjärtinfarkt med flera. Analyser <strong>av</strong> till exempel samband mellan<br />
180 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
Östergötland<br />
Uppsala<br />
Halland<br />
Västra Götaland<br />
Stockholm<br />
Västerbotten<br />
Västernorrland<br />
RIKET<br />
Skåne<br />
Sörmland<br />
Jönköping<br />
Kronoberg<br />
Kalmar<br />
Gotland<br />
Blekinge<br />
Värmland<br />
Örebro<br />
Västmanland<br />
Dalarna<br />
Gävleborg<br />
Jämtland<br />
Norrbotten<br />
98<br />
97<br />
96<br />
94<br />
66<br />
63<br />
56<br />
50<br />
48<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0<br />
0 20 40 60 80 100<br />
Procent<br />
Diagram 7 Andel vårdtillfällen som rapporterats till KPP-databasen,<br />
2006. Procent. Avser somatisk slutenvård.<br />
Källa: Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
kostnader <strong>och</strong> <strong>kvalitet</strong> för dessa olika sjukdomsgrupper, förutsätter därför en utvecklad<br />
kostnadsredovisning. Det finns också bland landstingen en god samsyn om<br />
vilken riktning kostnadsredovisningen för <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården ska ta, nämligen<br />
införandet <strong>av</strong> redovisning <strong>av</strong> Kostnad Per Patient, KPP.<br />
I diagram 7 visas hur stor andel <strong>av</strong> slutenvårdstillfällena 2006 som var KPP-beräknade<br />
<strong>och</strong> rapporterade till KPP-databasen i september 2007. Psykiatrin ingår ej. Möjligen<br />
kommer även Norrbotten in med data för 2006. KPP-databasen innehåller för<br />
2006 cirka 700 000 vårdtillfällen, vilket gör den till en <strong>av</strong> de största databaserna i<br />
världen, i sitt slag.<br />
KPP-redovisning har länge varit begränsad till ett mindre antal <strong>av</strong> landstingen. De<br />
stora landstingen rapporterar KPP-data i hög <strong>och</strong> stigande grad. Fortfarande har<br />
flertalet landsting inte KPP-redovisning. Det finns dock i flertalet <strong>av</strong> dessa beslut<br />
<strong>och</strong>/eller pågående projekt för KPP-införande, i alla landsting utom två. Det finns<br />
därför starka skäl att tro att <strong>av</strong>sevärt fler sjukhus <strong>och</strong> landsting kommer att rapportera<br />
KPP-data de närmaste åren.<br />
ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007 181
Nationell patientenkät<br />
Flertalet landsting har i princip ställt sig bakom införandet <strong>av</strong> nationell patientenkät.<br />
Utöver troliga ekonomiska fördelar <strong>och</strong> uppbygget <strong>av</strong> en gemensam nationell<br />
utvecklingsfunktion för patientenkäter, kommer detta att radikalt öka förutsättningarna<br />
för att jämföra patienterfarenheter i olika delar <strong>av</strong> landet. Konkreta förslag<br />
i dessa frågor, inklusive underlag för landstings <strong>och</strong> regioners formella ställningstagande<br />
till medverkan i den nationella enkäten, arbetas under hösten 2007 fram.<br />
Införandet <strong>av</strong> en ny patientenkät kommer troligen också att innebära att de frågor i<br />
Vårdbarometern som <strong>av</strong>ser patienterfarenheter tas bort. Det blir därmed angeläget<br />
att alla landsting deltar i den nya enkäten. Om inte detta sker, försvåras möjligheterna<br />
att redovisa patienterfarenheter för alla landsting på ett jämförbart sätt.<br />
182 ÖPPNA JÄMFÖRELSER 2007
<strong>Öppna</strong> <strong>jämförelser</strong> 2007<br />
– <strong>jämförelser</strong> mellan landsting<br />
I denna rapport publicerar Socialstyrelsen <strong>och</strong> Sveriges<br />
Kommuner <strong>och</strong> Landsting tillsammans lätt tillgängliga<br />
<strong>och</strong> överskådliga <strong>jämförelser</strong> <strong>av</strong> <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> <strong>sjukvårdens</strong><br />
<strong>kvalitet</strong> <strong>och</strong> <strong>effektivitet</strong>. Den första rapporten från detta<br />
fortlöpande samarbete publicerades 2006.<br />
Jämförelserna baseras på 75 indikatorer som redovisas<br />
under rubrikerna medicinska resultat, patienterfarenheter,<br />
tillgänglighet <strong>och</strong> kostnader. För varje indikator presenteras<br />
diagram där landstingen jämförs med varandra. Inga slutsatser<br />
dras, utan rapporten överlämnas till landstingen <strong>och</strong><br />
till den <strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvårdspolitiska debatten för vidare<br />
analys <strong>och</strong> diskussion.<br />
Rapportens syfte är att göra den gemensamt finansierade<br />
<strong>hälso</strong>- <strong>och</strong> sjukvården öppen för insyn, ge ett sakligt<br />
underlag för den offentliga debatten <strong>och</strong> stimulera <strong>hälso</strong>-<br />
<strong>och</strong> sjukvården till ökat lärande <strong>och</strong> förbättrade resultat.<br />
Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
ISBN 978-91-7164-281-3<br />
Socialstyrelsen<br />
Artikelnr. 2007-131-41<br />
Sveriges Kommuner <strong>och</strong> Landsting<br />
118 82 Stockholm<br />
08-452 70 00 www.skl.se<br />
Socialstyrelsen<br />
106 30 Stockholm<br />
075-247 30 00 www.socialstyrelsen.se