Riv stängslen - Mediestudier
Riv stängslen - Mediestudier Riv stängslen - Mediestudier
Ordning på ungarna? En diskussion i fyra avsnitt, 11–14 april 2000. VERKTYG 149
Artikelserien väckte ett väldigt stort gensvar bland läsarna och vi lyckades mobilisera föräldrar över hela stan. Den handlade inte bara om problemfamiljer i ett utsatt bostadsområde. Serien kan kritiseras för att den nästan helt saknar koppling till politiska resonemang och lösningar. 16 Vårt fokus låg helt på vad föräldrar själva kan göra – enskilt och tillsammans med andra. Det faktum att vi hjälpte läsarna att organisera nätverk var ett experiment som vi aldrig upprepade. Där någonstans gick gränsen för journalistrollen, det kände vi. Vi kan återvända till den serie som jag använde som exempel tidigare i kapitlet. Artiklarna om ungdomskriminalitetens bredare rötter följer på många sätt samma mönster som ”Ordning på ungarna?”: På gränsen till brott? Dag ett: Problemet etableras: grunden för de kriminella gängen ligger i att så många av kompisarna spelar med – med eller mot sin vilja. Dag två: En grupp lite äldre tjejer (15–17 år), som tidigare gått i den skildrade förortsskolan, diskuterar hur man kan göra för att inte gängreglerna ska ta över: Det handlar om kompisarnas ansvar att ta moralisk ställning (vilket är svårt), vikten av bra lärare (sällsynt), att politikerna satsar på fritidsgårdar, fältassistenter, kamratstödjare och andra länkar mellan ungdomar och vuxenvärlden (bäst gillar de Lugna Gatan från Fryshuset17 ). Föräldrar på stan tycker tjejerna däremot är helt fel (”Aldrig i livet att man skulle prata med dem!”). Undre halvan av sidan upptas av redogörelser för lyckade projekt i olika stadsdelar: Rinkebyskolan satsar stenhårt på regler och normer, Rågsvedsskolan har ett projekt för ökat elevinflytande, Storstadssatsningen betalar Lugna gatans ungdomsvärdar i samma skola. Högerspalten på sidan fylls med läsarsynpunkter- och förslag: Använd pensionärerna som resurs, utbilda poliserna bättre, lär ut mer straffrätt i skolan – till exempel. Dag tre: Ett utförligt gruppsamtal med tre föräldrar om vuxenansvar, kontaktproblem och arroganta rektorer. Agneta: Man skulle önska att de ville lyssna på föräldrar som vill engagera sig. Lasse: Jag har också blivit motarbetad av skolledningen i många år. De förlorar ju pengar om skolan får dåligt rykte. Agneta: Det är också svårt att få föräldrar att träffas för att det är svårt att erkänna att man har problem. Många blundar, precis som lärarna. Lasse: Det här måste vi komma till rätta med, och det kan vi, om vi samarbe- 150 VERKTYG
- Page 94 and 95: fram det komplexa och svårtolkade
- Page 96 and 97: Medborgarens blick En mannen-på-ga
- Page 98 and 99: Ska programledare få bära slöja
- Page 100 and 101: tion to it”, skriver till exempel
- Page 102 and 103: per in fler, annars kan motsättnin
- Page 104 and 105: hamnar i Viksjö. Fast det är samm
- Page 106 and 107: Hej! Oerhört intressant tema. Viss
- Page 108 and 109: Noter 1 Janne Josefssons dolda kame
- Page 110 and 111: ten, Göteborgs-Tidningen, Vestmanl
- Page 112 and 113: Vi tillbringade tre veckor på Skä
- Page 114 and 115: Ett enkelt flygblad med frågor är
- Page 116 and 117: Tips 9: Sätt ihop en panel En läs
- Page 118 and 119: utbildad medelklass i bostadsrätt
- Page 120 and 121: gör. Även om de verkar leda bort
- Page 122 and 123: • • • Modellen är enkel: Gå
- Page 124 and 125: Andra verktygslådan: Välja ämne
- Page 126 and 127: Gå till polisen? Aldrig. Artikelse
- Page 128 and 129: han vägrat låna ut sin mobil. Det
- Page 130 and 131: Tredje verktygslådan: Mötet med l
- Page 132 and 133: Men hur gör man, om föräldrar fa
- Page 134 and 135: Ovanliga bildlösningar kan väcka
- Page 136 and 137: Texten låg under en stort uppdrage
- Page 138 and 139: Tidningen måste vara en plats där
- Page 140 and 141: Att lägga människorna högst upp
- Page 142 and 143: • • • Lyft fram fungerande ex
- Page 146 and 147: tar. Förvaltningen skulle kunna sa
- Page 148 and 149: f Också i vanligt nyhetstempo g
- Page 150 and 151: tycka att vi behöll samma grepp li
- Page 152 and 153: - Testa frågeställning och vinkel
- Page 154 and 155: 9 Resultat Den tändande gnistan So
- Page 156 and 157: vaktmästaren, uppvuxen i stadsdele
- Page 158 and 159: tiklarna fick uppenbarligen inte in
- Page 160 and 161: Erfarenheter utifrån Just ett öka
- Page 162 and 163: Farhågor och kritik Kritiken mot p
- Page 164 and 165: slutet blev mobila redaktionen bät
- Page 166 and 167: höja folkets åsikter till något
- Page 168 and 169: enda uppgiften att förse konsumtio
- Page 170 and 171: vilja och förmåga att hävda andr
- Page 172 and 173: Anmärkningsvärt är att 51 av de
- Page 174 and 175: Om de danska siffrorna och stämnin
- Page 176 and 177: Kritikern William F Woo skriver att
- Page 178 and 179: Ändå är det kapplöpningen om ny
- Page 180 and 181: Lösning tre: public service Nu har
- Page 182 and 183: antiglobaliseringsrörelsen som tar
- Page 184 and 185: Varför skulle den slags journalist
- Page 186 and 187: Sammanfattning och slutord DEN HÄR
- Page 188 and 189: hanteras av människor tillsammans.
- Page 190 and 191: Referenser Amnéus, Alex (2003): Pu
- Page 192 and 193: Lambeth, Edmund, Meyer, Philip och
Artikelserien väckte ett väldigt stort gensvar bland läsarna och vi lyckades<br />
mobilisera föräldrar över hela stan. Den handlade inte bara om<br />
problemfamiljer i ett utsatt bostadsområde. Serien kan kritiseras för att<br />
den nästan helt saknar koppling till politiska resonemang och lösningar. 16<br />
Vårt fokus låg helt på vad föräldrar själva kan göra – enskilt och tillsammans<br />
med andra. Det faktum att vi hjälpte läsarna att organisera nätverk<br />
var ett experiment som vi aldrig upprepade. Där någonstans gick gränsen<br />
för journalistrollen, det kände vi.<br />
Vi kan återvända till den serie som jag använde som exempel tidigare i<br />
kapitlet. Artiklarna om ungdomskriminalitetens bredare rötter följer på<br />
många sätt samma mönster som ”Ordning på ungarna?”:<br />
På gränsen till brott?<br />
Dag ett: Problemet etableras: grunden för de kriminella gängen ligger i att så<br />
många av kompisarna spelar med – med eller mot sin vilja.<br />
Dag två: En grupp lite äldre tjejer (15–17 år), som tidigare gått i den skildrade<br />
förortsskolan, diskuterar hur man kan göra för att inte gängreglerna ska ta<br />
över: Det handlar om kompisarnas ansvar att ta moralisk ställning (vilket är<br />
svårt), vikten av bra lärare (sällsynt), att politikerna satsar på fritidsgårdar, fältassistenter,<br />
kamratstödjare och andra länkar mellan ungdomar och vuxenvärlden<br />
(bäst gillar de Lugna Gatan från Fryshuset17 ). Föräldrar på stan tycker<br />
tjejerna däremot är helt fel (”Aldrig i livet att man skulle prata med dem!”).<br />
Undre halvan av sidan upptas av redogörelser för lyckade projekt i olika stadsdelar:<br />
Rinkebyskolan satsar stenhårt på regler och normer, Rågsvedsskolan<br />
har ett projekt för ökat elevinflytande, Storstadssatsningen betalar Lugna gatans<br />
ungdomsvärdar i samma skola. Högerspalten på sidan fylls med läsarsynpunkter-<br />
och förslag: Använd pensionärerna som resurs, utbilda poliserna<br />
bättre, lär ut mer straffrätt i skolan – till exempel.<br />
Dag tre: Ett utförligt gruppsamtal med tre föräldrar om vuxenansvar, kontaktproblem<br />
och arroganta rektorer.<br />
Agneta: Man skulle önska att de ville lyssna på föräldrar som vill engagera sig.<br />
Lasse: Jag har också blivit motarbetad av skolledningen i många år. De förlorar<br />
ju pengar om skolan får dåligt rykte.<br />
Agneta: Det är också svårt att få föräldrar att träffas för att det är svårt att<br />
erkänna att man har problem. Många blundar, precis som lärarna.<br />
Lasse: Det här måste vi komma till rätta med, och det kan vi, om vi samarbe-<br />
150 VERKTYG