Riv stängslen - Mediestudier
Riv stängslen - Mediestudier Riv stängslen - Mediestudier
ten, Göteborgs-Tidningen, Vestmanlands Läns Tidning, Nerikes Allehanda, Norrköpings Tidningar och Östgöta Correspondenten har alla gjort det – flyttat ut större eller mindre grupper av reportrar till stadsdelar som redaktionen behöver lära sig mer om. Men för att komma ut ur huset behöver man inte ha dyra, inhyrda lokaler. Man kan utnyttja redan existerande träffpunkter. Det kan alla göra. Lyssnandet kan ges en fast struktur med hjälp av läsarråd eller lokala paneler, men man kan också bygga upp rutiner för att prata med folk när det behövs. Huvudsaken är att man gör det. Mobila redaktionen provade sig igenom en rad olika metoder som förtjänar en snabb genomgång. Tips 1: Låna en skrubb Detta var mobila redaktionens grundmodell när vi drog i gång 1999. Vi inrättade tillfälliga fältredaktioner i de stadsdelar vi skrev om, ställen där vi kunde ha våra saker, sitta och ringa och finnas till hands för folk i området. Oftast betalade vi ingen eller bara en symbolisk hyra. Vi använde oss av: • ett lunchrum för bostadsföretagets områdesvärdar (Fittja) • den lokala hyresgästföreningens klubblokal (Fittja) • ett oanvänt övernattningsrum för fastighetsskötare (Husby) • ett rum bakom en el- och presentbutik vid torget (Åby–Västerhaninge) en skrubb på en fritidsgård (Enskededalen). • På alla platserna annonserade vi vår närvaro i tidningen, med affischer i området och ibland med flygblad till alla hushåll. Ändå fick vi ofta bara en handfull spontana besök. Bara på ett ställe, presentbutiken i Åby fungerade lokalen bra som kontaktyta. Men det berodde mest på att butiksinnehavaren var en person som drog till sig pratsugna människor. Samtidigt var det tydligt att lokalerna stärkte vår legitimitet på platsen, vilket gjorde det lättare att få kontakt med människor på gator och torg. Det var också ovärderligt att ha en bas utanför huvudredaktionen där vi kunde bli marinerade i det lokala livet. VERKTYG 115
Tips 2: Hitta träffpunkter Exemplet med presentbutiken visar fördelen med att utnyttja redan existerande mötesplatser. Vestmanlands Läns Tidning har med framgång arbetat i Komvux lokaler, som har visat sig vara en bra miljö för att få kontakt med invandrare som håller på att lära sig svenska. Tidningar i USA har ibland använt sig av frisersalonger, gym eller kaféer som fasta lyssningsstationer. Mobila redaktionen tillbringade en gång tre veckor på Skärholmens gymnasium för att skriva om könsroller. Vi följde en klass i undervisningen, intervjuade ett stort antal elever och hade jourtid i biblioteket för den som ville kontakta oss. Ett sådant arrangemang förutsätter en samarbetsinriktad rektor – något som inte finns på alla skolor. På ett gymnasium blev vi utslängda innan vi ens hade börjat. Med lite försiktighet och tur går det också att träffa överenskommelser med personalen på parklekar och öppna förskolor, som är suveräna platser för den som vill prata med föräldrar i lugn och ro. Tips 3: Hyr en lokal En permanent redaktionslokal är förstås överlägsen för den som vill bygga upp en långsiktig relation till en plats. Exempel är Sydsvenska Dagbladets Rosengårdsredaktion och Vestmanlands Läns Tidnings redaktion i Bäckby, ett område med låg tidningsläsning i utkanten av Västerås. Nackdelen är att bevakningen lätt fastnar i det renodlat lokala, vilket motverkar syftet att slå broar socialt och geografiskt. Efter det första årets kringflackande försökte sig mobila redaktionen på en kompromiss: att slå sig ner på en och samma plats under ett halvår, för att få lite mer genuin lokal förankring, men att med den utblickspunkten skriva också om andra delar av stan (se kapitel två). Vi hyrde en lägenhet i miljonprogramsstadsdelen Östbergahöjden, på bottenvåningen av ett loftgångshus med ingång från gatan. Men trots ordentlig marknadsföring och stående öppettider blev det aldrig någon rusning av besökare. Däremot ordnade vi lyckade diskus- 116 VERKTYG
- Page 60 and 61: gen fungerar. ”Jag är övertygad
- Page 62 and 63: från sammanhang), samtidigt som po
- Page 64 and 65: 5 Privatsaker ”Det föreligger en
- Page 66 and 67: Vi pejlade inställningen till valf
- Page 68 and 69: jamin Barber, är politiken något
- Page 70 and 71: esluten som få egentligen önskade
- Page 72 and 73: Nittonåriga tjejer, fyrtiotreårig
- Page 74 and 75: 6 Lundquist (2001), 249 7 Samtidigt
- Page 76 and 77: skulle behövas att alla som flytta
- Page 78 and 79: mot ”invandrare”. ”Dom” är
- Page 80 and 81: samtalet. Hela poängen är att all
- Page 82 and 83: Det gemensamma - igen ”Ja, vad sk
- Page 84 and 85: för många av våra temasidor i ti
- Page 86 and 87: att hitta sätt att diskutera probl
- Page 88 and 89: 7 Folkets röst Idioter Telefonen r
- Page 90 and 91: människor på sidorna så att tidn
- Page 92 and 93: till läsarnas tio-i-topp-lista öv
- Page 94 and 95: fram det komplexa och svårtolkade
- Page 96 and 97: Medborgarens blick En mannen-på-ga
- Page 98 and 99: Ska programledare få bära slöja
- Page 100 and 101: tion to it”, skriver till exempel
- Page 102 and 103: per in fler, annars kan motsättnin
- Page 104 and 105: hamnar i Viksjö. Fast det är samm
- Page 106 and 107: Hej! Oerhört intressant tema. Viss
- Page 108 and 109: Noter 1 Janne Josefssons dolda kame
- Page 112 and 113: Vi tillbringade tre veckor på Skä
- Page 114 and 115: Ett enkelt flygblad med frågor är
- Page 116 and 117: Tips 9: Sätt ihop en panel En läs
- Page 118 and 119: utbildad medelklass i bostadsrätt
- Page 120 and 121: gör. Även om de verkar leda bort
- Page 122 and 123: • • • Modellen är enkel: Gå
- Page 124 and 125: Andra verktygslådan: Välja ämne
- Page 126 and 127: Gå till polisen? Aldrig. Artikelse
- Page 128 and 129: han vägrat låna ut sin mobil. Det
- Page 130 and 131: Tredje verktygslådan: Mötet med l
- Page 132 and 133: Men hur gör man, om föräldrar fa
- Page 134 and 135: Ovanliga bildlösningar kan väcka
- Page 136 and 137: Texten låg under en stort uppdrage
- Page 138 and 139: Tidningen måste vara en plats där
- Page 140 and 141: Att lägga människorna högst upp
- Page 142 and 143: • • • Lyft fram fungerande ex
- Page 144 and 145: Ordning på ungarna? En diskussion
- Page 146 and 147: tar. Förvaltningen skulle kunna sa
- Page 148 and 149: f Också i vanligt nyhetstempo g
- Page 150 and 151: tycka att vi behöll samma grepp li
- Page 152 and 153: - Testa frågeställning och vinkel
- Page 154 and 155: 9 Resultat Den tändande gnistan So
- Page 156 and 157: vaktmästaren, uppvuxen i stadsdele
- Page 158 and 159: tiklarna fick uppenbarligen inte in
ten, Göteborgs-Tidningen, Vestmanlands Läns Tidning, Nerikes Allehanda,<br />
Norrköpings Tidningar och Östgöta Correspondenten har alla<br />
gjort det – flyttat ut större eller mindre grupper av reportrar till stadsdelar<br />
som redaktionen behöver lära sig mer om. Men för att komma ut ur<br />
huset behöver man inte ha dyra, inhyrda lokaler. Man kan utnyttja redan<br />
existerande träffpunkter. Det kan alla göra. Lyssnandet kan ges en fast<br />
struktur med hjälp av läsarråd eller lokala paneler, men man kan också<br />
bygga upp rutiner för att prata med folk när det behövs. Huvudsaken är<br />
att man gör det. Mobila redaktionen provade sig igenom en rad olika<br />
metoder som förtjänar en snabb genomgång.<br />
Tips 1: Låna en skrubb<br />
Detta var mobila redaktionens grundmodell när vi drog i gång 1999. Vi<br />
inrättade tillfälliga fältredaktioner i de stadsdelar vi skrev om, ställen där<br />
vi kunde ha våra saker, sitta och ringa och finnas till hands för folk i området.<br />
Oftast betalade vi ingen eller bara en symbolisk hyra. Vi använde<br />
oss av:<br />
• ett lunchrum för bostadsföretagets områdesvärdar (Fittja)<br />
• den lokala hyresgästföreningens klubblokal (Fittja)<br />
• ett oanvänt övernattningsrum för fastighetsskötare (Husby)<br />
• ett rum bakom en el- och presentbutik vid torget (Åby–Västerhaninge)<br />
en skrubb på en fritidsgård (Enskededalen).<br />
•<br />
På alla platserna annonserade vi vår närvaro i tidningen, med affischer i<br />
området och ibland med flygblad till alla hushåll. Ändå fick vi ofta bara<br />
en handfull spontana besök. Bara på ett ställe, presentbutiken i Åby fungerade<br />
lokalen bra som kontaktyta. Men det berodde mest på att butiksinnehavaren<br />
var en person som drog till sig pratsugna människor. Samtidigt<br />
var det tydligt att lokalerna stärkte vår legitimitet på platsen, vilket<br />
gjorde det lättare att få kontakt med människor på gator och torg. Det var<br />
också ovärderligt att ha en bas utanför huvudredaktionen där vi kunde<br />
bli marinerade i det lokala livet.<br />
VERKTYG 115