Framsidan nr 2 2010 - Personskadeförbundet RTP
Framsidan nr 2 2010 - Personskadeförbundet RTP
Framsidan nr 2 2010 - Personskadeförbundet RTP
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Framsidan</strong><br />
- <strong>Framsidan</strong><br />
Ansvarig utgivare: Stellan Holmsten.<br />
Redaktionskommitté: Birgitta Svensson, Stellan Holmsten, Stig Adamsson, Titti Tindvall.<br />
Annonser: Sättab, Älebräckevägen 2 A, 449 50 Alafors. Tel: 0303- 74 11 02. E-mail: prantab@swipnet.se<br />
Tryckeri och grafisk form: Präntab, Älebräckevägen 2 A, 449 50 Alafors. Tel: 0303-74 11 02.<br />
Redaktionen förbehåller sig rätten att redigera material till tidskriften. För ej beställt material ansvaras ej.<br />
Manusstopp för nästa tidning: 15 augusti.<br />
Distriktet<br />
Kontor: <strong>RTP</strong>, Box 12053, 402 41 Göteborg. Besöksadress: Slottsskogsgatan 18.<br />
Öppettider: Säkrast Må - To mellan kl. 11.00-15.00<br />
Tel: 031-367 98 11. Postgiro: 4 54 77-7. Bankgiro: 878-83 66.<br />
reskostnaderna ökar och vad innebär<br />
detta för ex.vis matpriserna, då transportkostnaderna<br />
ökar? Jo – räkna<br />
med fördyringar.<br />
Alla partier vill göra mängder av förändringar<br />
och förbättringar. Vi vet dessutom,<br />
att före ett val, så kan alla lova<br />
guld och gröna skogar, men efter valet<br />
….. I grunden handlar det om vilket<br />
system vi väljer att landet skall drivas<br />
efter. Många blir uppretade över det<br />
invandrarfientliga partiet Sverigedemokraterna<br />
(SD), men sådan är demokratins<br />
spelregler i vårt land, att<br />
även ett sådant parti får kandidera till<br />
Riksdagen. Vill man inte, att de skall<br />
bli invalda, skall man naturligtvis inte<br />
rösta på dem. Ett är dock säkert, att<br />
ju fler som deltar i valet och som lägger<br />
sin röst på något av de andra<br />
partierna, medverkar till att SD inte<br />
kommer med. Det viktiga är under alla<br />
omständigheter, att du utnyttjar din<br />
rösträtt och inte helt överlåter åt andra<br />
att bestämma över dina åsikter. Rösta<br />
efter din övertygelse på ett parti och<br />
se inte bara på en person. Sedan får<br />
vi finna oss i majoritetens val, men har<br />
du inte röstat, då har du försatt din<br />
chans för att behålla nuvarande regering<br />
eller få den utbytt mot en röd-grön<br />
regering<br />
Innehåll:<br />
Stig Adamsson har ordet<br />
Var kommer alla pengar ifrån i valtider?<br />
Vår regering har fått på sig spenderbyxorna<br />
och detta trots att de inte fått<br />
in alla skattepengar, men fördelningen<br />
– säger inte mer!<br />
Det finns mycket som får adrenalinet<br />
att strömma till och för uppgifter i exempelvis<br />
TV-programmet Uppdrag<br />
granskning, kan man verkligen gå i taket.<br />
Penningtvätt, saltade fakturor och<br />
korruption, för att nämna några. Har<br />
mammon fullständigt tagit över eller<br />
vart är vi på väg. Skall man avstå från<br />
att se denna typ av program, som rör<br />
upp så många känslor, eller skall man<br />
jubla över alla avslöjanden?<br />
I ett av dessa program angav skattemyndigheten<br />
att tiotals miljarder<br />
undanhölls staten. Tänk vilken nytta<br />
dessa pengar skulle göra, om de<br />
ex.vis tillförts skolan och sjukvården.<br />
Pensionärernas höjda pension föreslås,<br />
när pengar finns, till 5-6 miljarder.<br />
Stockholm skall få en förbifart, som<br />
kostar alla skattebetalare 100-tals<br />
miljarder. Barnbidraget skall höjas.<br />
Småföretagarna skall få sin beskärda<br />
del, trots att det bland dem finns<br />
både skattesmitare och fuskbyggare.<br />
ROT- och RUT-avdragen blir kvar, om<br />
nuvarande majoritetsregering får förlängt<br />
förtroende och det finns kanske<br />
skäl för att behålla dessa förmåner, i<br />
alla fall i någon form. Mindre bemedlade<br />
har dock inte råd att nyttja dem<br />
och kommer inte ens att ha råd med<br />
att anlita berörda tjänster vid den föreslagna<br />
pensionsförändringen. Många<br />
har nog med att klara vardagen. En<br />
hel del saker är orättvisa och kommer<br />
att så förbli, vare sig det är en<br />
blå eller röd regering, men det måste<br />
finnas gränser för allt. Uttrycket ”mer<br />
skall mer ha” stämmer väl överens<br />
med verkligheten idag och värre kan<br />
det bli.<br />
Snart skall 50-öringen försvinna och<br />
kanske är det dags att ta bort alla mynt<br />
och sedlar. Varför inte bara använda<br />
kort, som dras i en kassaapparat, som<br />
är direktkopplad till skatteverket. Visserligen<br />
går det att manipulera sådana<br />
kassaapparater, det görs redan nu av<br />
en del i ex.vis krogvärden och för att<br />
nämna någon bransch, men det är i<br />
alla fall svårare att fuska.<br />
De röd-gröna kommer att höja många<br />
skatter, mest för riktiga höginkomsttagare,<br />
om de kommer till makten,<br />
samtidigt som de lovat att förbättra för<br />
bl.a. de sämst ställda. Miljöpartiet har<br />
lyckats mycket väl i alla väljarundersökningar<br />
och de har i sitt samarbete<br />
med de röda fått igenom förslag på ytterligare<br />
höjning av bensinpriset. Det<br />
senare kan slå hårt mot våra grupper,<br />
som är helt eller delvis beroende av<br />
egen bil eller kollektivtrafik i någon<br />
form och då kan man utgå från att<br />
3 Ledaren<br />
5 Våren kom<br />
6 Vi gör det för sent<br />
7 Med rullstol till Thailand<br />
7 Vårt dagliga bröd<br />
8 Info från Kansliet<br />
8 Bussresa med Gelborn<br />
9 Tjata, tjata och tjata<br />
11 Aktivitetskalender<br />
12 Inbjudan<br />
13 Rökridåer - en speciell resa<br />
16 Tankar kring ett gammalt fotografi<br />
17 Mångfald - en tillgång . . .<br />
18 Anna-Lena Löfgren till minne<br />
Stig<br />
3
Det är den 11 april <strong>2010</strong> och våren<br />
har anlänt. Den långa snövintern är<br />
som bortblåst, i alla fall borttöad. Hur<br />
kunde det gå så fort? Snömassorna,<br />
som legat i månader, hade försvunnit.<br />
Skidåkarna, som alltid vill ha en<br />
snörik vinter, hade fått sitt lystmäte<br />
tillgodosett med råge och kanske var<br />
även de trötta på snön mot slutet.<br />
Den sista tiden var snön allt annat<br />
än vit och resterna efter inmundigade<br />
drycker, mat och godis spirade långt<br />
före tussilagon. I lokaltidningen ondgjorde<br />
sig många över hundarnas<br />
”matrestkorvar” och det är förståeligt,<br />
men kvarlämnade matrestkorvar inslagna<br />
i svarta plastpåsar är än mer<br />
bedrövligt.<br />
Jag hade fått nog av lägenheten i stan<br />
och det var dags att dra västerut mot<br />
lantstället. En spejare hade berättat<br />
för mig, att nu var snön borta på vägen<br />
mot stugan och det var signalen, som<br />
tände sommarkänslan. Färdtjänsten<br />
fungerade och med nystartspaketet<br />
av förnödenheter anlände jag till det<br />
efterlängtade. Det är alltid lika spännande<br />
att se hur allt klarat sig under<br />
de månader som jag varit borta. Att taket<br />
inte rasat in, kunde jag konstatera<br />
omgående. Inne var det naturligtvis<br />
svalt och det skulle ta några timmar<br />
att få upp värmen. Den kvarlämnade<br />
pelargonen var inte död, men ganska<br />
U n i k a , s k r ä d d a r s y d d a o c h<br />
k U n d a n p a s s a d e f o r d o n s l ö s n i n g a r<br />
f ö r a l l a s b e h o v<br />
Behöver du ett fordon anpassat efter dina förutsättningar? Välj en<br />
specialist med 20 års erfarenhet av fordonsanpassning! Hos oss anpassas<br />
alla fordon oavsett bilmärke och vi har en av branschens mest<br />
kompletta produktprogram. Se mer av våra produkter och tjänster på:<br />
www.handikappanpassning.se<br />
Våren kom<br />
torr och det gällde att sakta vänja den<br />
vid vatten. Inget hade frusit sönder<br />
och inga möss hade tagit sig in.<br />
Med min lilla respirator i ena handen<br />
och dammsugaren i den andra försvann<br />
några döda flugor och ett antal<br />
dammråttor. Finliret får frugan stå<br />
för när hennes längtan till landet blir<br />
för stor. Tog fram och tände värmeoch<br />
doftljusen för att hjälpligt få bort<br />
vinterlukten och högsta sprutt på radiatorerna<br />
och värmefläkten. När vattenpumpen,<br />
varmvattenberedaren,<br />
kyl- och frys efter urtorkning, slagits<br />
på började det likna något. Fast en innetemp<br />
om tolv grader känns nästan<br />
kallare än de åtta utanför. Sen var det<br />
dags för trädgårdsutflykten. Lite snö<br />
låg kvar, troligen det sista som rasat<br />
ned från taket på norrsidan. Jag kunde<br />
se att jag haft ”vårgäster”. Krokusarna<br />
hade kortats ned liksom vissa tulpaner,<br />
som konstigt nog redan kommit<br />
upp. De hade blivit en vårsallad för<br />
de fyrbenta med den vita baken. Jag<br />
som trodde, att jag skulle hinna före<br />
för att täcka med nät, se och känna<br />
vårkänsla! Förbenat, eller fyrbenat,<br />
också. Kvar fanns bara runda pärlor,<br />
dock ej inslagna i svart plast, som djurens<br />
visitkort. Jag hade gärna avstått<br />
från dessa kort. Mitt enda äppleträd<br />
hade också toppats. Det var ansat<br />
lite mer än det jag gjorde i höstas.<br />
Installatörv 4, 461 37 Trollhättan<br />
Tel 0520-200 130<br />
Fax 0520-830 70<br />
info@handikappanpassning.se<br />
Logga enkelt in i vår webshop!<br />
www.emheartmusic.com<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
Rådjuren är mer noggranna än jag<br />
– de tar nästan allt som sticker ut och<br />
framförallt är de förtjusta i de blivande<br />
blommorna. Man brukar säga, med<br />
viss förtjusning, att vissa saker värmer<br />
inombords och varm blev jag,<br />
men inte av förtjusning. Det fanns en<br />
hel del torra blomsterställningar från<br />
föregående år, varför kunde de inte ta<br />
dessa? Troligen duger inte torrfoder.<br />
Nu är dock resterande växter täckta<br />
med blått nätt och jag smetade även<br />
på en smörja som skall avskräcka<br />
djuren, men ……… Snödropparna<br />
hade lämnats orörda och man får<br />
vara tacksam över varje liten droppe.<br />
Fågelsången var i alla fall positiv.<br />
Koltrasten, bofinken, rödhaken,<br />
gärdsmygen, göktytan, mesar och en<br />
sångare av något slag underhöll mig,<br />
medan hackspetten trummade tills<br />
solen gick ned bakom Stångenäs. Innan<br />
jag avslutade en kvällsvandring i<br />
”permon” hade även morkullan kurrat<br />
förbi. Nu skall den nya flugsnapparholken<br />
komma på plats för, normalt<br />
sett, brukar den komma om några<br />
veckor. Det är allt detta och lite till,<br />
som gör min längtan<br />
efter våren och till<br />
landet ganska stark.<br />
Stig<br />
5
De senare åren har jag allt oftare börjat<br />
läsa tidningen bakifrån. På näst<br />
sista sidan står dödsannonserna i<br />
vårt ”kulturorgan”, Bohusläningen.<br />
Denna sida ögnade jag knappt igenom<br />
tidigare, det var som om den<br />
inte fanns på något sätt, men med stigande<br />
ålder blir den mer och mer läst<br />
av mig. Egentligen borde det kanske<br />
vara tvärt om, för det är ingen uppiggande<br />
läsning, snarare tvärt om.<br />
Häromdagen fick jag läsa att min<br />
första riktigt viktiga barndomsvän<br />
hade dött. Han var fyra månader äldre<br />
än jag och vi bodde, som barn, i<br />
huset bredvid varandra. Han var då<br />
en viktig ”rehabilitör” för mig.<br />
Som sexåring drabbades jag av polio<br />
och min vän övergav mig aldrig.<br />
Han besökte mig på epidemisjukhuset,<br />
han lekte regelbundet med mig<br />
när jag återvände hem, han bar på<br />
6<br />
Vi gör det för sent<br />
Sensus studieförbund<br />
erbjuder mötesplatser<br />
för lärande, upplevelser<br />
och gemenskap.<br />
Vi har ett brett utbud<br />
av cirklar, kurser,<br />
utbildningar och kultur.<br />
Läs mer om oss på<br />
www.sensus.se<br />
Saknar Du en<br />
studiecirkel i något<br />
särskilt ämne?<br />
Ring<br />
031- 708 44 80<br />
mig ibland, han skyddade mig från<br />
tråkande skolkamrater, han tog med<br />
mig och bjöd ofta på bio och han lärde<br />
mig mycket. Han var en riktig hedersknyffel.<br />
Han som jag hade många<br />
syskon. Han var sladdbarn bland fem<br />
och jag är nummer tre av sju. Hans<br />
hem präglades av ständiga diskussioner<br />
om allt mellan himmel och<br />
jord, vilket bl.a. resulterade i att han<br />
redan tidigt var mycket mer allmänbildad<br />
än jag var och det kunde jag dra<br />
nytta av. Allt detta gjorde att han var<br />
mycket betydelsefull för mig.<br />
Vi följdes åt sex år i folkskolan och<br />
något år på realskolan, därefter lade<br />
han av och började arbeta. Han<br />
började tjäna pengar och bjöd mig<br />
än mer ofta på bio och annat. Själv<br />
kunde jag inte ge tillbaka närmelsevis<br />
så mycket, men jag försökte med<br />
annat. Eftersom jag hade skolskjuts<br />
under mina tre första skolår bad jag<br />
alltid chauffören om att ta med min<br />
vän och nästan alltid gick det bra.<br />
Efter det att han gjort militärtjänst i<br />
Skövde och träffat en mycket trevlig<br />
och vacker flicka avklingade vår dagliga<br />
kontakt. Själv började jag min<br />
utbildning i Stockholm och senare i<br />
Göteborg och detta bidrog naturligtvis<br />
också till att kontakten ebbade ut.<br />
Vi fick båda familjer och detta upptog<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
all tid, liksom våra yrkeskarriärer.<br />
Eftersom vi alltid bott i samma stad,<br />
träffades vi ”på sta´n” då och då, men<br />
under de senare åren, kanske trettio,<br />
var det mer sällan, tyvärr.<br />
För några veckor sedan träffade jag<br />
en gemensam vän, som frågade om<br />
jag träffat min gamla kompis nyligen.<br />
Nä, blev svaret. Några dagar senare,<br />
tänkte jag söka honom per telefon,<br />
men avstod från detta och kollade<br />
istället i datorn om han fanns med<br />
på Facebook eller Stay Friends, men<br />
nej.<br />
Dagen därpå hämtade jag som vanligt<br />
kulturorganet, började läsa bakifrån<br />
och chocken blev enorm. Tårarna<br />
kunde jag inte hålla tillbaka och minnesfunktionen<br />
i hjärnan jobbade för<br />
högtryck. Allt gammalt från barn- och<br />
ungdomsåren rullades upp och jag<br />
mindes allt med glädje, men den<br />
ruskiga annonsen med det svarta<br />
korset fick mig helt ur balans. Min vän<br />
var död!<br />
Varför hade jag inte tagit kontakt tidigare?<br />
Varför låter man bara dagarna<br />
gå? Varför lär man sig aldrig?<br />
Det finns ju alltid tid, att tacka människor<br />
medan de eller man själv lever!<br />
Stig Adamsson<br />
PERSONLIG ASSISTANS<br />
grundad på respekt för den enskildes<br />
självbestämmanderätt och integritet och som ger<br />
Dig största möjliga inflytande och medbestämmande.<br />
Box 9161, 400 94 Göteborg<br />
Tel 031-68 94 90 Fax 031-68 94 99<br />
www.lss.se
Med rullstol till Thailand<br />
Det fick bli Thailand den här gången.<br />
Målet för vår semester. Hela familjen<br />
skulle med – 7 personer. Vi bestämde<br />
oss för Merlot Beach, en anläggning<br />
4 km. från Patong.<br />
Den 9 mars bestämdes avresan till.<br />
Snön låg då kvar här hemma och det<br />
kändes skönt att fly från eländet. Vi<br />
åkte på kvällen och efter 12 timmar<br />
landade vi i Thailand. Benen och<br />
baken värkte men det går ändå att<br />
knö ihop sig även om det är trångt.<br />
Fast en sak kan man förstås undra<br />
– varför accepterar vi nästan vad som<br />
helst när vi flyger när vi ställer krav på<br />
så mycket annat?<br />
Hotellet var bra. Rummen var rymliga<br />
och hade havsutsikt. Dessutom fanns<br />
det flera bassänger. Bra att bada i<br />
för den som har ett funktionshinder.<br />
På dagarna kröp temperaturen upp<br />
till omkring +35 C. Det blev mycket<br />
sol och bad vilket kändes i kroppen<br />
framåt kvällningen. Annars ägnades<br />
de ljumma kvällarna mest åt restaurangbesök<br />
och shopping.<br />
Barnen och barnbarnen gjorde några<br />
utflykter med båt. Ibland satt vi barnvakt<br />
åt de små – Albin, 11 år och Alice<br />
som är 7 år. Det går bra att blanda<br />
generationer, gamla och unga, och<br />
bara njuta av tillvaron. I Thailand åker<br />
man tuck-tuck, en liten trehjuling, när<br />
man skall någon kortare sträcka. Det<br />
gäller dock att ha med några starka<br />
karlar med tanke på rullstolen.<br />
En dag när jag satt ensam i min rullstol<br />
blåste dörren igen. Jag kunde<br />
Vårt dagliga bröd<br />
Som pensionär har jag fått mer tid att<br />
njuta av vardagen. Jag går upp när jag<br />
vill och går till sängs när jag vill, eftersom<br />
jag inte har några speciella tider<br />
att passa. Jag är mycket intresserad<br />
av att vara ute i naturen, men det lekamliga<br />
måste också ha sitt. I otaliga<br />
TV-program får vi ta del av bak- och<br />
kokkonstens alla möjligheter. Jag kollar<br />
in en del, men som lokalpatriot,<br />
ser jag gärna på Fredrik Andersson i<br />
”Go´kväll”, han är gammal uddevallabo.<br />
Emellertid återvänder jag ofta<br />
till min svärmors efterlämnade recept.<br />
Hon var fantastisk i köket och hennes<br />
såser glömmer jag aldrig. Hon tog<br />
vara på allt. Från henne fick vi varje år<br />
ingefärspäron, jordgubbssylt, äppelmos,<br />
inlagda plommon och marme-<br />
lad av ……… för att nämna några av<br />
hennes specialiteter och hon förärade<br />
oss mer än sju sorters kakor.<br />
Från ett av hennes matbrödsrecept<br />
har jag prövat nedanstående. Det är<br />
lätt att göra, men tar lite tid eftersom<br />
det skall jäsa en god stund, men det<br />
lönar sig att vänta. Hon knådade allt,<br />
men jag använder elvispen med degkrokar<br />
c:a 10 minuter före första jäsningen,<br />
men sen knådar jag lite innan jag<br />
formar till det hela. Det finns flera sorters<br />
mjöl och jag brukar blanda vanligt<br />
vetemjöl, med ex.vis specialvete.<br />
½ hg jäst blandas med 5 dl fingervarmt<br />
vatten,1 tsk salt, 1 msk flytande<br />
honung, ½-1 tsk brödkryddor och 14<br />
dl mjöl. Låt jäsa minst 45 min. Knåda<br />
Advokathuset Gothia<br />
Advokat Tomas Ekbrand<br />
Personskadereglering * Medlem i <strong>RTP</strong>:s juridiska nätverk<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
inte komma loss. Min son ringde till<br />
receptionen och försökte på engelska<br />
förklara vad som hänt. Budskapet<br />
gick dock inte fram. I stället fick<br />
han tag på en städerska som kunde<br />
låsa upp för oss. Allt var frid och fröjd<br />
igen. Efter en halvtimma ringde det<br />
på dörren. Utanför stod två karlar<br />
med en duschslang. Så kan det gå<br />
när språksvårigheterna ställer till det.<br />
Vi fick oss i alla fall ett gott skratt.<br />
Två veckor i värmen gick som i ett<br />
huj. När vi var hemma var snön borta,<br />
och vetskapen om att den härliga<br />
svenska sommaren inte ligger allt för<br />
långt framför oss värmde inombords.<br />
Eva Benjaminsson<br />
och forma degen till en något avlång<br />
limpa och lägg den på en bakplåtspapperförsedd<br />
plåt. Pensla på lite olivolja<br />
och krydda i oljan, om du vill,<br />
med lite rosmarin eller timjan eller<br />
både och. Skär ytligt ett litet mönster<br />
med vass kniv och låt jäsa minst 40<br />
min. Sätt ugnen på knappt 250 grader<br />
och placera plåten på 3:e falsen, nedifrån<br />
räknat. Efter 14-16 minuter stänger<br />
du av strömmen, men låt brödet<br />
ligga kvar tills ugnen svalnat helt.<br />
Färdigt!<br />
Nybakat luktar och smakar gott,<br />
så god tur.<br />
Postadress: Box 112 44, 404 25 GÖTEBORG E-post: tomas.ekbrand@telia.com<br />
Besöksadress: Norra Hamngatan 18 Tel. 031-403078 Mobil 0707-340099 Fax 031-136118<br />
Stig<br />
7
8<br />
Information<br />
från<br />
Kansliet<br />
Kansliet har stängt<br />
för semester<br />
veckorna 26-30<br />
Telefonnummer till kansliet<br />
031-367 98 11<br />
Vår e-postadress är<br />
rtpgbg@telia.com<br />
Anne och Ewa<br />
BUSSRESA<br />
MED GELBORN<br />
Gelbornbröderna bjuder även i år medlemmar i Göteborgs<br />
lokalförening i <strong>Personskadeförbundet</strong> <strong>RTP</strong><br />
på sin traditionella bussresa.<br />
I år äger resan rum söndagen den 22 augusti <strong>2010</strong>.<br />
Resan utgår från Dalheimers hus kl 09.00 med beräknad<br />
hemkomst kl. 17.00.<br />
Anmälan sker till kansliet tel. 367 98 11<br />
(måndag-torsdag 11.00-15.00) eller via<br />
email till rtpgbg@telia.com senast den 12 augusti <strong>2010</strong>.<br />
Antalet platser är begränsat så först till kvarn gäller.<br />
Vårens succéresa i repris i höst!<br />
För 3:e gången erbjuder vi rekreationsresor till<br />
Foya Blanca men har nu även ett resmål på Kreta.<br />
Vi gör även speciella arrangemang för föreningar.<br />
Läs mer om våra anläggningar som är anpassade<br />
för personer med funktionshinder.<br />
www.anteroab.se Tel 070-788 15 46<br />
Ortopedtekniska avd. Varberg, Kungsbacka<br />
För tidsbokning Tel. 0340-48 15 65<br />
Bergsgatan 6, Halmstad - För tidsbokning Tel. 035-13 66 22<br />
Växel 031-80 37 20<br />
Telefax 031-15 76 15<br />
Postgatan 28, 7 tr (Varuhuset Femman) - Box 11910, 404 39 Göteborg<br />
Klientmottagning efter tidsbeställning<br />
this message by purchasing novaPDF printer (http://www.novapdf.com)<br />
Solrosbladet<br />
Friscordia AB<br />
Konferens- och Researrangör<br />
Box 158, 821 21 Bollnäs<br />
Tel. 0278-63 90 40<br />
Fax. 0278-63 90 49<br />
Boka din semester el. lägervistelse<br />
i sköna Nerja, på spanska<br />
sydkusten. En resa många<br />
upplevelser. Gå in på vår nya<br />
hemsida www.friscordia.com<br />
Vi har ortopedtekniskt<br />
utvalda<br />
konfektionsskor.<br />
Vi har även försäljning<br />
av egenvårdsprodukter.
Ni måste ligga på. Ni måste tjata, tjata<br />
och åter tjata om det skall hända något.<br />
Så menade prästen Axel Karlsson<br />
från Sverigedemokraterna när<br />
han tog till orda i frågan om hur de<br />
funktionshindrade skall få gehör för<br />
sina problem. Inte alls tyckte Jöran<br />
Fagerlund från Vänsterpartiet. Lämna<br />
tjatandet till oss förtroendevalda<br />
så skall vi se till att det händer något.<br />
Se där ett exempel på ett meningsutbyte<br />
mellan partiföreträdare då<br />
HSO bjöd in till en politikerdebatt på<br />
Dalheimers hus inför det stundande<br />
valet.<br />
Den stora salen var nästan fullsatt<br />
och det gavs tillfälle för åhörarna att<br />
ställa frågor till panelen som förutom<br />
de redan nämnda bestod av Thomas<br />
Martinsson från miljöpartiet, Marina<br />
Johansson från socialdemokraterna,<br />
Franziska Gustafsson från centerpartiet,<br />
Maria Berntsson från kristdemokraterna,<br />
Mariella Olsson från<br />
folkpartiet och Johan Fält från moderaterna.<br />
Alltså en lokal debatt om en global<br />
fråga som det påpekades från moderatorns<br />
sida. Johan Fält (M) konstat-<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
Tjata, tjata och tjata… om politikernas<br />
syn på frågor om funktionshindrade<br />
och deras situation – inför valet<br />
Representanter för<br />
de åtta ledande<br />
partierna deltog i<br />
politikerdebatten<br />
i Dalheimers hus.<br />
erade att det där med tillgänglighet<br />
för funktionshindrade inte blivit mycket<br />
bättre de senaste tio åren. Han<br />
syftade då på rikets andra stad vilket<br />
osökt ger anledning till eftertanke.<br />
Fält menade vidare att de med speciella<br />
behov skall ha rätt att få den hjälp<br />
de behöver. Någon däremot?<br />
Mariella Olsson (Fp) menade att det<br />
är hög tid att vidga synen på funktionshinder.<br />
Hon hänvisade till informationssamhället<br />
och förespråkade<br />
större utnyttjande av internetmediet<br />
för att nå ut med information. Hon<br />
menade också att det är viktigt att<br />
återställa assistansreformen och att<br />
staten måste vara huvudman.<br />
Från Kristdemokraterna pläderade<br />
Maria Berntsson för ett utökat stöd för<br />
föräldrar med funktionshindrade barn.<br />
Större vikt måste läggas på familjeperspektivet.<br />
Symptomatiskt…<br />
Franziska Gustafsson (C) berättade<br />
om sina egna erfarenheter av<br />
psykvården. Hon har en dotter med<br />
behov av psykologiskt stöd och vet<br />
vad det innebär att behöva slåss för<br />
den hjälp som egentligen borde vara<br />
självklar. Hon kom också in på kollek-<br />
tivtrafiken och särskilt de svårigheter<br />
det innebär att åka spårvagn som<br />
funktionshindrad. Av någon anledning<br />
verkar detta vara ett lokalt problem<br />
för Göteborgs stad. I Stockholm<br />
har man saltsjöbanan som fungerar<br />
betydligt bättre. Varför problemen är<br />
så uttalade i just Göteborg kunde hon<br />
dock inte svara på.<br />
Axel Karlsson (SD) började sitt anförande<br />
med att tacka för att han fått<br />
en central placering på podiet. Jag<br />
brukar alltid få sitta längst ut till höger<br />
konstaterade han. Han pläderade för<br />
människors lika värde. Något som<br />
utlöste flera höjda ögonbryn bland<br />
åhörarna. Han påminde om de horribla<br />
tidsstudierna som utförts på människor<br />
med behov av personlig assistans.<br />
Här kan man med fog tala om<br />
inskränkning av den personliga integriteten.<br />
Karlsson pratade sig också<br />
varm för det han kallar det civila samhället.<br />
Med andra ord bör man parallellt<br />
med samhällsinsatserna också<br />
utnyttja den kompetens som bland<br />
annat finns inom kyrkan. Så fungerar<br />
det på kontinenten så varför inte här<br />
undrade han?<br />
9
Tjata, tjata och tjata… om politikernas<br />
syn på frågor om funktionshindrade<br />
och deras situation – inför valet<br />
Ni måste ligga på. Ni måste tjata, tjata<br />
och åter tjata om det skall hända något.<br />
Så menade prästen Axel Karlsson<br />
från Sverigedemokraterna när<br />
han tog till orda i frågan om hur de<br />
funktionshindrade skall få gehör för<br />
sina problem. Inte alls tyckte Jöran<br />
Fagerlund från Vänsterpartiet. Lämna<br />
tjatandet till oss förtroendevalda<br />
så skall vi se till att det händer något.<br />
Se där ett exempel på ett meningsutbyte<br />
mellan partiföreträdare då<br />
HSO bjöd in till en politikerdebatt på<br />
Dalheimers hus inför det stundande<br />
10<br />
Jöran Fagerlund (V):<br />
Lämna tjatandet till oss…<br />
Fr. v. Axel Karlsson (SD), Marina Johansson (S) och<br />
Thomas Martinsson (MP).<br />
valet.<br />
Den stora salen var nästan fullsatt<br />
och det gavs tillfälle för åhörarna att<br />
ställa frågor till panelen som förutom<br />
de redan nämnda bestod av Thomas<br />
Martinsson från miljöpartiet, Marina<br />
Johansson från socialdemokraterna,<br />
Franziska Gustafsson från centerpartiet,<br />
Maria Berntsson från kristdemokraterna,<br />
Mariella Olsson från<br />
folkpartiet och Johan Fält från moderaterna.<br />
Alltså en lokal debatt om en global<br />
fråga som det påpekades från moderatorns<br />
sida. Johan Fält (M) konstaterade<br />
att det där med tillgänglighet<br />
för funktionshindrade inte blivit mycket<br />
bättre de senaste tio åren. Han<br />
syftade då på rikets andra stad vilket<br />
osökt ger anledning till eftertanke.<br />
Fält menade vidare att de med speci-<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
ella behov skall ha rätt att få den hjälp<br />
de behöver. Någon däremot?<br />
Mariella Olsson (Fp) menade att det<br />
är hög tid att vidga synen på funktionshinder.<br />
Hon hänvisade till informationssamhället<br />
och förespråkade<br />
större utnyttjande av internetmediet<br />
för att nå ut med information. Hon<br />
menade också att det är viktigt att<br />
återställa assistansreformen och att<br />
staten måste vara huvudman.<br />
Från Kristdemokraterna pläderade<br />
Maria Berntsson för ett utökat stöd för<br />
föräldrar med funktionshindrade barn.<br />
Större vikt måste läggas på familjeperspektivet.<br />
Symptomatiskt…<br />
Franziska Gustafsson (C) berättade<br />
om sina egna erfarenheter av<br />
psykvården. Hon har en dotter med<br />
behov av psykologiskt stöd och vet<br />
vad det innebär att behöva slåss för
Lokalföreningen i Göteborg<br />
Lokalföreningen i Göteborg<br />
AUGUSTI<br />
AUGUSTI<br />
Söndag 22<br />
Söndag 22<br />
Torsdag 26<br />
Torsdag 26<br />
Tisdag 31<br />
Tisdag 31<br />
SEPTEMBER<br />
SEPTEMBER<br />
Tisdag 28<br />
Tisdag 28<br />
Torsdag 30<br />
Torsdag 30<br />
Bussresa med<br />
Gellbornbröderna<br />
Bussresa med<br />
Dagsut Gellbornbröderna ykt. Se annons.<br />
Föranmälan<br />
Dagsut ykt. Se annons.<br />
Föranmälan<br />
Öppen träff för<br />
whiplashskadade,<br />
Öppen träff för<br />
Dalheimers whiplashskadade, Hus,<br />
Lokal Dalheimers Prinsen Hus, kl. 13-15<br />
Ingen Lokal föranmälan.<br />
Prinsen kl. 13-15<br />
Ingen föranmälan.<br />
Samtalsgrupp för polioskadade.<br />
Samtalsgrupp Dalheimers för polio- Hus<br />
Lokal skadade. Älvsborg Dalheimers kl. 14.30-16 Hus<br />
Föranmälan<br />
Lokal Älvsborg kl. 14.30-16<br />
Föranmälan<br />
Samtalsgrupp för polioskadade.<br />
Samtalsgrupp Dalheimers för polio- Hus<br />
Lokal skadade. Prinsen Dalheimers kl. 14.30-16 Hus<br />
Föranmälan<br />
Lokal Prinsen kl. 14.30-16<br />
Föranmälan<br />
Öppen träff för<br />
whiplashskadade,<br />
Öppen träff för<br />
Dalheimers whiplashskadade, Hus,<br />
Lokal Dalheimers Prinsen Hus, kl. 13-15<br />
Ingen Lokal föranmälan.<br />
Prinsen kl. 13-15<br />
Ingen föranmälan.<br />
AKTIVITETSKALENDER<br />
AKTIVITETSKALENDER<br />
augusti - november<br />
augusti - november<br />
OKTOBER<br />
OKTOBER<br />
Tisdag 26<br />
Tisdag 26<br />
Torsdag 28<br />
Torsdag 28<br />
NOVEMBER<br />
NOVEMBER<br />
Torsdag 25<br />
Torsdag 25<br />
Tisdag 30<br />
Tisdag 30<br />
Samtalsgrupp för polioskadade.<br />
Samtalsgrupp Dalheimers för polio- Hus<br />
Lokal skadade. Prinsen Dalheimers kl. 14.30-16 Hus<br />
Föranmälan<br />
Lokal Prinsen kl. 14.30-16<br />
Föranmälan<br />
Öppen träff för<br />
whiplashskadade,<br />
Öppen träff för<br />
Dalheimers whiplashskadade, Hus,<br />
Lokal Dalheimers Prinsen Hus, kl. 13-15<br />
Ingen Lokal föranmälan.<br />
Prinsen kl. 13-15<br />
Ingen föranmälan.<br />
Öppen träff för<br />
whiplashskadade,<br />
Öppen träff för<br />
Dalheimers whiplashskadade, Hus,<br />
Lokal Dalheimers Prinsen Hus, kl. 13-15<br />
Ingen Lokal föranmälan.<br />
Prinsen kl. 13-15<br />
Ingen föranmälan.<br />
Samtalsgrupp för polioskadade.<br />
Samtalsgrupp Dalheimers för polio- Hus<br />
Lokal skadade. Prinsen Dalheimers kl. 14.30-16 Hus<br />
Föranmälan<br />
Lokal Prinsen kl. 14.30-16<br />
Föranmälan<br />
Till dig som vill delta i våra aktiviteter:<br />
Till dig som vill delta i våra aktiviteter:<br />
Anmäl ditt deltagande genom att ringa eller e-maila till vårt kansli<br />
Anmäl ditt deltagande genom att ringa eller e-maila till vårt kansli<br />
Tel: 031-367 98 11 E-mail: rtpgbg@telia.com<br />
Tel: 031-367 98 11 E-mail: rtpgbg@telia.com<br />
Handikappspecialisten<br />
ANPASSAR alla bilar på marknaden<br />
Tel. 0300-186 96 - Fax. 0300-149 44<br />
OBS!!! OBS!!! OBS!!!<br />
27 september kl. 17.30 - 20.00<br />
Birgit Thilandersalen, Medicinareberget.<br />
Presentation av studie kring rörelsehindrade<br />
personers livsvillkor i Göteborg.<br />
www.handikappspecialisten.com<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
11
12<br />
Gynna<br />
nedanstående företag<br />
Göteborgs Pantbank AB<br />
Södra Hamngatan 23<br />
411 14 Göteborg<br />
Tel. 031-701 78 78<br />
Taxi Kungsbacka AB<br />
Tel. 0300-58 00 00<br />
Bruno Jacobsen,<br />
Chiropraktor<br />
Bredfjällsgatan 50, Angered<br />
Tel. 031-330 32 97<br />
Inbjudan<br />
Den 27 september presenteras en studie gjord av Marie Törnbom från<br />
Institutionen för neurovetenskap och fysiologi vid Göteborgs Universitet.<br />
Studien startade 1983 och behandlar rörelsehindrade personers<br />
livsvillkor i Göteborg.<br />
Deltagarna i studien, som alla var unga, var aktuella på vuxenhabiliteringsmottagningen<br />
och deltog även i en uppföljande studie 1997.<br />
Ännu en studie har genomförts och<br />
en presentation av resultaten planeras till den 29 september<br />
17.30-20.00 i Birgit Thilandersalen, Medicinareberget.<br />
VISSTE DU ATT ...<br />
18 kvinnor och 35 män i Sverige har<br />
förnamnet Sommar. En kvinna och<br />
en man har Sommar som tilltalsnamn.<br />
Källa: SCB<br />
Alla intresserade är välkomna<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
Är du intresserad av att skaffa<br />
dig nya kunskaper inom området<br />
Funktionshinder och åldrande?<br />
Det finns fortfarande lediga platser på bland annat<br />
följande utbildningar på Fakulteten för Hälsa och<br />
samhälle vid Malmö högskola med start hösten <strong>2010</strong>:<br />
n Äldrepedagogprogrammet, 120 hp<br />
n Funktionshinderforskning med medaktörer,<br />
8 hp, kvartsfart<br />
n Handikapp- och rehabiliteringsvetenskap,<br />
1-30 hp, nätburen distans, halvfart<br />
n Handikapp- och rehabiliteringsvetenskap,<br />
31-60 hp, nätburen distans, halvfart<br />
n Funktionshinder och kulturliv,<br />
8 hp, nätburen distans, halvfart<br />
n Socialt arbete, i<strong>nr</strong>iktning funktionshinder<br />
och rehabilitering,<br />
15 hp, nätburen distans, halvfart<br />
Efteranmälan kan göras via<br />
www.studera.nu<br />
Mer information om<br />
utbildningarna finns på<br />
www.mah.se/utbildning
Att vara på resande fot innebär att<br />
få nya upplevelser. Att besöka andra<br />
länder och platser kan också innebära<br />
att man får testa sina egna<br />
gränser. Detaljer som tålamod och<br />
uthållighet får nya dimensioner. Standardklyschor<br />
som att gilla läget och<br />
att ha is i magen får plötsligt en touch<br />
av realism som man tidigare knappast<br />
kunnat föreställa sig. Och så har vi<br />
det där med naturens nyckfullhet. Det<br />
här är några nedslag i vad som hände<br />
mig och min familj när vi besökte<br />
Hurghada vid Röda Havet för några<br />
månader sedan. Och vad som hände<br />
när vi skulle flyga hem…<br />
Vi sitter i receptionen på Hotel Zahabia<br />
i Hurghada, Egypten. Bakom oss<br />
har vi en vecka med idel solsken. Bad<br />
i Röda havet, fast ännu mer i poolen<br />
inne på hotellområdet även om<br />
vattnet där var i kallaste laget för min<br />
smak. Vi väntar på bussen som skall<br />
ta oss till flyget. En norrman sällar sig<br />
till sällskapet som skall lämna värmen<br />
för kyligare vindar uppe i norr.<br />
Åtminstone är det vad vi alla räknar<br />
med så här långt. Norrmannen berättar<br />
att han hört oroväckande nyheter<br />
på CNN, tevekanalen som sänder nyheter<br />
dygnet runt. En vulkan på Island<br />
har vaknat till liv och spyr nu ut aska i<br />
luften. Askan letar sig allt högre upp i<br />
atmosfären och vindarna för den mot<br />
Skandinavien. I Oslo har man tvingats<br />
ställa in allt flyg då askan kan innebära<br />
en fara för flygtrafiken. Askan<br />
kan orsaka stopp i motorerna och<br />
följderna av detta förstår var och en<br />
utan närmare förklaring.<br />
På flygplatsen råder något av ett organiserat<br />
kaos. Horder av människor<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
Rökridåer - en speciell resa<br />
Hugharda vid Röda havet. Handikappanpassat? Nja . . .<br />
Vid färjeläget i Ancona. Tålamod var ordet.<br />
köar överallt. De flesta verkar inte<br />
veta varför. De verkar mest som att<br />
följa John. För vem är väl jag att ifrågasätta..?<br />
En man iklädd uniform<br />
får syn på mig. Eller kanske är det i<br />
första hand min rullstol som väcker<br />
hans instinkt att rycka in och hjälpa<br />
till. ”Follow me” säger han och jag gör<br />
som han säger utan att protestera.<br />
Familjen följer mig som en skugga. Vi<br />
går igenom den ena kontrollen efter<br />
den andra innan vi når avgångshallen<br />
som är packad med folk. Rykten surrar<br />
i luften. Det är osäkert om vi kommer<br />
iväg i dag. Hela Europa verkar<br />
vara stängt säger någon. Någon personal<br />
från researrangören syns inte<br />
till. De har inte rätt att komma in på<br />
flygplatsen. Vi slår oss ner i en fönsternisch<br />
och nu börjar en lång väntan.<br />
Klockan tre skall flyget avgå men<br />
inget händer. Klockan fortsätter att<br />
ticka på. Som tur är har jag fått behålla<br />
min rullstol så mobiliteten är det<br />
inget fel på även om jag får kryssa<br />
fram mellan alla människor. Vid åttatiden<br />
får vi besked om att det är dags<br />
att lämna flygplatsen för att gå om-<br />
13
Rökridåer - en speciell resa<br />
Flygplanet väntar och paniken sprider sig.<br />
bord på bussar som skall ta oss till ett<br />
hotell där vi får sova ut över natten.<br />
Några andra besked finns inte att få<br />
så vi får nöja oss med det.<br />
Det nya hotellet i Makadi Bay några<br />
mil söder om Hurghada City har det<br />
mesta man kan begära. Lilla Phelicia<br />
blir lyrisk när hon får syn på den stora<br />
poolen. Det tar inte många minuter<br />
förrän det är dags för det första doppet.<br />
Synd att man måste äta frukost<br />
först menar hon. Det stjäl ju bara en<br />
massa onödig tid från poolens fröjder.<br />
Vid lunchtid får vi besked om att vi<br />
skall flytta till ett nytt hotell. Ingen fattar<br />
varför. Om vi nu ändå skall stanna<br />
en natt till kan vi väl likaväl vara kvar<br />
där vi är. I foajén får vi besked om att<br />
det nya hotellet bara ligger rakt över<br />
gatan. Det är bara att ta sitt pick och<br />
pack och flytta över. I ett försök att<br />
forcera en inglasad dubbeldörr fastnar<br />
jag i träramen. Rullstolen kilas i fast<br />
i träramen och av spänningen som<br />
uppstår spricker glasrutan (omkr. 0,5<br />
x 2 m). Ett moln av glassplitter regnar<br />
ner omkring, men av någon anledning<br />
inte på mig. Personal kommer springande<br />
för att se hur det står till med<br />
mig. Jag tycker mest att situationen<br />
är pinsam. Hur kunde jag missbedöma<br />
bredden så totalt? Varför såg jag<br />
inte till att öppna båda dörrarna? Från<br />
olika håll kommer människor rusande.<br />
Vad hände? Mitt i all uppståndelse tar<br />
jag min Mats ur skolan. Jag pyser ut<br />
genom en reservutgång med den oskyldigaste<br />
min jag kan anlägga.<br />
Det nya hotellet visar sig vara ännu<br />
flådigare än det jag nyss demolerat.<br />
Två pooler. Phelicia tror knappt att<br />
det är sant. Klockan fem skall det hållas<br />
ett informationsmöte i receptionen<br />
men av detta blir till slut ingenting.<br />
Har man inga besked att ge kanske<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
det är lika bra att hålla sig undan Åtminstone<br />
verkar det vara den strategi<br />
man valt från researrangörens håll.<br />
Ytterligare en natt på hotell. Jag<br />
vaknar upp med en känsla av att<br />
kroppen brinner. Feber konstaterar<br />
jag. Och så börjar magen krångla.<br />
Det blir att vila ovanpå sängen hela<br />
dagen. Kvart i sex på kvällen ringer<br />
telefonen som står på nattduksbordet<br />
bredvid sängen. En stressad norsk reseledare<br />
undrar var vi är någonstans.<br />
Planet står på plattan och väntar på<br />
oss. Det skall lyfta om en kvart. Jag<br />
känner att det här är bara för mycket.<br />
Vi har inte fått något besked om att vi<br />
skall iväg men nu är det inte läge för<br />
att ta en diskussion. Jag förklarar att<br />
jag har en rullstol som väger 120 kilo<br />
som skall med till flygplatsen. Vi fixar<br />
en taxi till entrén säger den norska reseledaren.<br />
Men snälla, sätt fart för vi<br />
är redan sena!<br />
Det tar inte många minuter att packa<br />
och gå bort till entrén. Där står redan<br />
fyra representanter för researrangören.<br />
En personbilstaxi väntar<br />
på oss. Jag inser det omöjliga i situationen.<br />
En elrullstol skall packas in<br />
i ett bagageutrymme på en vanlig<br />
personbil. Jag tänker dock inte göra<br />
deras bekymmer till mina. Jag går<br />
därför in i taxin och slår mig ner i stolen<br />
jämte förarsätet. Jag ser folk rusa<br />
runt omkring. Tjejerna i blå mundering<br />
från researrangören är rejält uppstressade<br />
men gör allt för att bibehålla<br />
en professionell attityd. Efter ett<br />
tag inser man att man måste ha ett<br />
annat fordon för att få med rullstolen<br />
till flygplatsen. En minibuss ordnas<br />
fram men inte heller denna går att använda.<br />
Paniken lurar bakom hörnet.<br />
En reseledare går rakt ut i gatan och<br />
stannar en lastbil med öppet flak. På<br />
flaket ligger en massa skrot. Nu börjar<br />
ett intrikat ackorderande. Reseledaren<br />
erbjuder chauffören i stort sett<br />
vad han vill ha bara han kör rullstolen<br />
till flygplatsen som ligger tre mil<br />
bort. Men det måste ske nu. På stört!<br />
Efter ett tag är man överens och nu är<br />
det dags att lyfta skrot. Eller rullstol,<br />
förlåt. 120 kilo en meter upp i luften<br />
verkar kanske inte som en omöjlig<br />
Phelicia hade inget emot<br />
några extra dagar i<br />
swimmingpoolen . . .
Rökridåer - en speciell resa<br />
uppgift för tre välbyggda karlar. Det är<br />
bara det att rullstolen också är skrymmande<br />
och svår att balansera. Nåväl,<br />
med lite god vilja kommer rullstolen<br />
på plats och nu börjar en vild jakt genom<br />
det egyptiska ökenlandskapet.<br />
Jalla, jalla!<br />
En av tjejerna från researrangören följer<br />
med oss till flygplatsen. Hon berättar<br />
att hela Skandinavien är stängt för<br />
flygtrafik. Jag fattar ingenting. Varför<br />
skall vi då till flygplatsen? Ni skall flygas<br />
till någonstans i Europa säger<br />
den unga damen. Vart vet jag faktiskt<br />
inte. Det blir bara bättre och bättre<br />
det här, tänker jag tyst för mig själv.<br />
En kvart i åtta kommer vi ombord på<br />
planet. Passagerarna som väntat i<br />
planet en och en halv timma tittar nyfiket<br />
på oss. Själv håller jag blicken<br />
stint ner i golvet… Vi har knappast<br />
fått på oss flygbältet innan planet taxar<br />
ut på startbanan. Plötsligt slår mig<br />
en tanke. Vart skall vi hän? Det har<br />
garanterat aldrig hänt mig förr att jag<br />
inte vet vart vi skall flyga när jag gått<br />
ombord på ett flygplan. Nåja, efter<br />
ett tag kommer beskedet. Vi har nu<br />
en flygresa på två och en halv timma<br />
framför oss innan vi skall landa på<br />
flygplatsen i Aten…<br />
Väntan på flygplatsen blir flera timmar<br />
lång. Solen har redan börjat gå<br />
upp innan vi kan krypa ner i sängarna<br />
på ett hotell inne i Atens centrum. Så<br />
blir det en dag i Greklands huvudstad<br />
också men vi vågar inte gå långt ifrån<br />
hotellet ifall, ifall… På kvällen får vi<br />
besked om vad som gäller. Halv elva<br />
nästa dag skall vi bussas till Patras,<br />
en resa på omkring tre timmar, där vi<br />
skall gå ombord på en färja som skall<br />
ta oss till Ancona i Italien. Färjeturen<br />
beräknas ta 19 timmar. Från Italien<br />
skall vi sedan bussas hem till Göteborg.<br />
Puh…<br />
När vi kommer fram till färjeläget i<br />
Patras får vi veta att det ”tyvärr inte<br />
finns några hytter till oss men det<br />
skall i alla fall finnas en stol till var<br />
och en…” Vi hittar några stolar i den<br />
överfulla baren. Problemet är bara att<br />
cigarettröken ligger tjock över hela<br />
utskänkningsstället. Vi letar upp ett<br />
ställe där vi slipper röken. Barnens lekavdelning<br />
verkar vara rätt ställe. Där<br />
finns det dessutom en gummimatta<br />
på golvet. Bättre det än att ligga direkt<br />
på ett trägolv. Fast jag inser inte hur<br />
hårt det kan vara att ligga på ett golv,<br />
oavsett vad underlaget än är gjort av.<br />
Ryggen värker och hela kroppen pro-<br />
Gilla läget? Horisontellt den här gången.<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
testerar men vad göra? Vid lunchtid är<br />
vi framme i Ancona. Här väntar bussar<br />
på oss för att ta oss till nya natthärbärgen.<br />
Och så är det den där d-a<br />
rullstolen igen. Vid det här laget har<br />
den tagit så mycket stryk att det är<br />
ett rent underverk att den fortfarande<br />
rullar. Det mesta är sönderklämt, det<br />
mesta som går att klämma sönder vill<br />
säga. Kan undra vad de skall säga på<br />
hjälpmedelscentralen när jag kommer<br />
hem. Det blir väl reseförbud på livstid<br />
kan tänka. Nåja, det får lösa sig på ett<br />
eller annat sätt.<br />
Dagen därpå inleds den sista etappen<br />
i buss via Brennerpasset in i Österrike,<br />
upp mot Tyskland där Autobahn tar<br />
vid. En resa på trettio timmar. Några<br />
matstopp är i<strong>nr</strong>äknade men annars är<br />
det bara att bita ihop som gäller. I mitt<br />
dvalliknande tillstånd funderar jag på<br />
vilket som är bäst, att försöka få en<br />
blund i ögonen sittandes i en bussfåtölj<br />
eller att ligga på ett hårt golv i en<br />
bilfärja. Jag kommer fram till att det<br />
blir jämnt skägg.<br />
En vecka försenade är vi åter i Göteborg.<br />
En vecka som naturkrafterna<br />
tvingade oss till. Alla (nästan) medpassagerare<br />
har gjort sitt bästa för att<br />
hålla humöret uppe. Vi är ju trots allt<br />
oskadda och någon nöd har det inte<br />
gått på oss. Ja, med undantag för min<br />
resekompis då förstås – rullstolen.<br />
stellan skrivare
En bild, ett gammalt gulnat fotografi.<br />
För några dagar sedan<br />
fick jag syn på det. Jag har sett<br />
det tidigare men den här gången<br />
fångade det mitt intresse på ett alldeles<br />
speciellt sätt. Jag beslutade<br />
att förstora det så mycket som det<br />
tålde utan att kvalitén blev allt för<br />
lidande.<br />
Tiden bör vara omkring 1920-<br />
1921. Platsen är söder i Halmstad.<br />
Södra förstaden <strong>nr</strong> 22. Fem<br />
personer i vardagsrummet hos<br />
Magnus och Hilma Andersson.<br />
Från vänster ser vi blivande mågen<br />
i huset, skomakaren Frans<br />
Palmqvist. Han verkar vara någon<br />
annan stans i tankarna, sitter lite<br />
nonchalant med vänster ben över<br />
höger knä och höger hand i byxfickan.<br />
Han är uppklädd precis<br />
som de andra på bilden. Kostym,<br />
väst, vit skjorta och slips. På fötterna<br />
har han ett par kängor med<br />
ganska hög klack. Senaste modet<br />
vid den här tiden? Frans borde ju<br />
veta om någon.<br />
Blicken är fäst i fjärran. Troligen<br />
har man just ätit middag. Frans<br />
16<br />
vill säkert göra ett gott intryck.<br />
Kanske är det till och med första<br />
gången han är på besök hos sina<br />
blivande svärföräldrar?<br />
Bredvid Frans sitter hans tillkommande,<br />
Annalisa Andersson. På<br />
behörigt avstånd naturligtvis, de<br />
är ju inte gifta än… Annalisa sitter<br />
tätt intill sin syster Karin. Båda<br />
studerar något som Annalisa har<br />
i händerna. Kanske är det en<br />
tidning, kanske ett fotoalbum…<br />
Karin håller sin högra hand på<br />
Annalisas vänstra axel. De liknar<br />
varandra. Annalisa är sju år äldre<br />
än sin lillasyster. Karin har ett vitt<br />
förkläde med spetsar på sig. Hon<br />
har säkert ansvar för markhushållningen<br />
dagen till ära.<br />
I soffan längs ena väggen sitter<br />
Magnus, far i huset. Även han har<br />
blicken i fjärran och verkar faktiskt<br />
något uttråkad. Kanske går konversationen<br />
lite trögt. Magnus har<br />
tagit av sig kavajen. I dag har han<br />
tagit ledigt från arbetet med att ro<br />
folk över Nissan. Han har säkert<br />
en medarbetare som sköter kommersen<br />
när han är ledig. När allt<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
Tankar<br />
kring ett gammalt fotografi<br />
kommer omkring börjar han ju<br />
komma lite upp i åren.<br />
Bredvid Magnus ser man en del<br />
(!) av Hilma. Hilma Carolina som<br />
det står i kyrkoboken. Hon skall<br />
precis resa på sig och tar med<br />
högerhanden i soffan för att komma<br />
upp. Kanske skall hon gå ut i<br />
köket för att sätta på kaffepannan.<br />
Hilma har ett förkläde från midjan<br />
och ner. Vitt förstås, precis som<br />
det Karin har på sig. Ingen säger<br />
något. Det verkar som om alla<br />
väntar på något. Alla med undantag<br />
för systrarna som är upptagna<br />
med sitt.<br />
På väggen ovanför den höga kommoden<br />
hänger ett stort porträtt på<br />
Anselm, sonen i huset som dog<br />
av tuberkulos för några år sedan.<br />
På kommoden står flera porslinspjäser.<br />
Soffbordet verkar nästan<br />
belamrat med i<strong>nr</strong>amade porträtt.<br />
Kanske har man plockat fram<br />
dem just för att studera dem. Är<br />
det Anselm och hans öde som gör<br />
att alla verkar lite sorgmodiga?<br />
På väggarna sitter en mörk tapet<br />
med medaljonger. En stor<br />
tavla med naturmotiv hänger<br />
ovanför soffan. Taklampan har<br />
en glasskärm med nedhängande<br />
fransar. I hörnet står ett skåp med<br />
spegeldörr som gör att man ser<br />
Annalisa både framifrån och bakifrån.<br />
Så såg det ut i min mormors föräldrahem<br />
för omkring 90 år sedan.<br />
Min ”riktiga” mormor som jag aldrig<br />
fick träffa. Hon dog sju år innan<br />
jag föddes. Och ändå tycker jag<br />
att jag känner henne så väl…<br />
stellan skrivare
Arturo Borjal är journalist. Han skriver<br />
dagligen en kolumn i The Philippine<br />
Star. Vid tre års ålder drabbades han<br />
av polio. Borjal har nyligen gett ut<br />
valda delar av sina alster i bokform<br />
– Walking though the pathways of<br />
live. Han är även en drivande kraft<br />
för att föra ut handikappades talan.<br />
För några år sedan han om hur han<br />
och ordföranden för Subic Bay Metropolitan<br />
Authority, Felicity Payuomo<br />
skrivit under ett fördrag för att öka tillgängligheten<br />
inne på den gamla flottbasen<br />
som numera är ett självständigt<br />
frihandelsområde. Det går ut på<br />
att anpassa infrastrukturen så att fysiskt<br />
funktionshindrade skall få ökad<br />
tillgänglighet. Det är glädjande att<br />
man på sina håll och kanter börjar<br />
intressera sig för sådana här frågor.<br />
I grund och botten handlar det ju om<br />
rättvisa och demokrati.<br />
Det finns egentligen hur mycket som<br />
helst att göra i den här frågan i Filippinerna.<br />
Först och främst gäller det<br />
att påverka och förändra attityder.<br />
Upplysning, information … allt det<br />
där tar lång tid innan det ger utdelning<br />
men det finns ingen annan väg.<br />
Alla måste inse att varje individ kan<br />
Mångfald – en tillgång…<br />
Linnéa Norold<br />
- Hallands mest okända poet<br />
Linnéa Norold som troligen bodde i<br />
Laholm hela sitt liv har skrivit fyra<br />
dikthäften som utgivits.<br />
Ängsblommor<br />
O, Ängsblommor skiraste väsen små,<br />
jag älskar er alla där ni bugande stå.<br />
Till söms skall ni vaggas av vindarnas fläkt,<br />
och sova tills solens strålar er väckt.<br />
“Linnéa Norold<br />
tillföra samhället något positivt och av<br />
bestående värde, förutsatt att de ges<br />
de grundläggande förutsättningarna.<br />
Att inte tillvarata varje människas potential<br />
till att bidra till samhällets utveckling,<br />
är ett slöseri med resurser<br />
och skaparkraft. I USA har man insett<br />
att handikappade, invandrare och andra<br />
grupperingar kan tillföra samhället<br />
resurser för allas bästa. För övrigt<br />
var en av landets mest respekterade<br />
presidenter, Franklin D. Roosevelt,<br />
rullstolsbunden.<br />
I Filippinerna finns det fortfarande<br />
utbredda fördomar om de handikappade<br />
bland de breda folklagren.<br />
En del menar till och med att handi-<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
kappet är straffet man får betala för<br />
synder i tidigare existenser. Andra<br />
betraktar det som en kollektiv skuld<br />
för hela familjen. Det finns bara ett<br />
sätt att bemöta detta – upplysning,<br />
information, debatt och konfrontation.<br />
Vidskepelse och svartkonst finner en<br />
naturlig grogrund där omgivningen<br />
inte uppmuntrar eget konstruktivt tänkande.<br />
Okunnighet skapar också rädsla<br />
för det okända.<br />
Är då ett samhälle där varje enskild<br />
individ ges lika möjligheter att utvecklas<br />
något av ett landet Utopia? Ett<br />
samhälle där ras, kön, etisk eller religiös<br />
tillhörighet, funktionsinskränkning,<br />
hudfärg etc. inte har någon betydelse.<br />
Ett samhälle som tar tillvara<br />
kunskap, talang och kompetens och<br />
som samtidigt värnar om och respekterar<br />
de svaga och avvikande. Ett<br />
samhälle där sexuell orientering är<br />
en bisak (f-låt…) Ett samhälle där<br />
respekten för varandras integritet är<br />
en självklarhet, något som aldrig behöver<br />
ifrågasättas. Var finner vi detta<br />
samhälle? På andra sidan?<br />
Bland ängens viol<br />
stellan skrivare<br />
Gammelmormor sitter på murknad bänk.<br />
Fröjdas åt våren: “Å käraste tänk”,<br />
hon ropar från sin soliga vrå,<br />
“av violer är redan ängen helt blå”.<br />
Fast ryggen är böjd hon stapplar åstad,<br />
försiktigt hon smeker blommor och blad<br />
och från hennes öga falelr en tår<br />
bland ängens viol i tidig vår.<br />
Hon knäpper de valkiga händer till bön<br />
och tackar vår herre för Våren så skön,<br />
för undret av nåd hon fått skåda igen.<br />
I varje blomma hon möter en vän.<br />
“Linnéa Norold<br />
17
Nyligen avled en av våra<br />
populära schlagersångerskor<br />
– Anna Lena Löfgren. Hon<br />
drabbades tidigt av polio<br />
vilket inte hindrade henne<br />
från en lång karriär inom<br />
showbusiness. Här är några<br />
tankar kring Anna Lena som<br />
jag mindes henne för några<br />
år sedan.<br />
”Jag var bara sex månader när jag<br />
fick polio. Det var säkert en jobbig<br />
tid för mina föräldrar, inte minst känslomässigt.<br />
Polion drabbade hela<br />
kroppen men efter hand lärde jag mig<br />
att gå, visserligen med hjälp av ett<br />
stödbandage på höger ben. Så följde<br />
en räcka goda år. Jag klarade mig lika<br />
bra som andra. Skulle snarast vara<br />
bättre, visa att jag dög. Mina föräldrar<br />
gjorde inte någon stor sak av mitt<br />
handikapp, inte kompisarna heller.<br />
Jag smälte in i en social gemenskap<br />
och det var egentligen det enda jag<br />
eftersträvade. I många år levde jag<br />
ett ganska normalt liv och tänkte inte<br />
på att jag hade ett handikapp. Men<br />
så kom en förändring när jag var omkring<br />
45 år. Smygande, sakta men<br />
obönhörligt. Jag fick allt svårare att<br />
gå, balansen blev bara sämre, jag<br />
fick helt enkelt svårt att hänga med.<br />
På den tiden, för 20 år sedan, visste<br />
18<br />
Anna-Lena Löfgren till minne<br />
Anna-Lena Löfgren fick polio när hon<br />
var bara sex månader gammal…<br />
man inte mycket om de förändringar<br />
som en genomgången polio i unga<br />
år ofta gav flera decennier senare.<br />
Hos de flesta läkare var okunskapen<br />
kompakt, och okunskap föder lätt<br />
fördomar. Du är bara lat, du borde<br />
styrketräna. Okunskap. Efter hand<br />
började man forska i ämnet, och i dag<br />
vet man betydligt mer om de faktorer<br />
som ligger till grund för det man i dag<br />
kallar postpoliosyndromet. I dag an-<br />
Idas sommarvisa<br />
Du ska inte tro det blir sommar, ifall inte nå´n sätter fart<br />
på sommarn och gör lite somrigt, då kommer blommorna snart.<br />
Jag gör så att blommorna blommar, jag gör hela kohagen grön,<br />
och nu så har sommaren kommit, för jag har just tagit bort snön.<br />
Jag gör mycket vatten i bäcken, så där så det hoppar och far.<br />
Jag gör fullt med svalor som flyger och myggor som svalorna tar.<br />
Jag gör löven nya på träden och små fågelbon här och där.<br />
Jag gör himlen vacker om kvällen för jag gör den alldeles skär.<br />
Och smultron det gör jag åt barna, för det tycker jag dom ska få<br />
och andra små roliga saker som passar när barna är små.<br />
Och jag gör så roliga ställen där barna kan springa omkring,<br />
då blir barna fulla med sommar och bena blir fulla med spring.<br />
<strong>Framsidan</strong><br />
vänder jag rullstol och har fått i<strong>nr</strong>ätta<br />
mitt liv efter de förutsättningar som är<br />
för handen. Jag lever ett bra liv men<br />
visst saknar jag mycket av den frihet<br />
och oavhängighet som jag hade innan<br />
försämringen satte in.”<br />
Orden är Anna-Lena Löfgrens. Sångerska,<br />
halvkändis. I dag har hon lagt<br />
ner sången och sjungandet. Kroppen<br />
orkar helt enkel inte med alla resor<br />
och allt annat ett hektiskt turnéliv för<br />
med sig. Jag träffade henne 1967-<br />
1968. Hon kom in på optikföretaget på<br />
söder i Stockholm där jag arbetade.<br />
Hon behövde en synundersökning<br />
och jag var inte sen att erbjuda mina<br />
tjänster. Under synundersökningen<br />
kom vi också in på våra gemensamma<br />
erfarenheter av polio. Jag kommer<br />
ihåg att vi var rörande överens<br />
om att vi klarat oss bra så långt. Men<br />
det var då det. För fyrtio år sedan.<br />
Sedan dess har jag bara sett och hört<br />
henne då och då via etermedia. Det<br />
var märkligt att lyssna när hon la ut<br />
texten i TV2:s ”Fråga Doktorn” för<br />
några år sedan. Det var som om det<br />
handlade om mig själv. Polio i spädbarnsåldern,<br />
bandage på höger ben,<br />
ville alltid vara en i gänget, ville alltid<br />
visa att hon dög till. Är det rent av det<br />
som är polio/postpoliosyndromet?<br />
stellan skrivare<br />
Text: Astrid Lindgren<br />
Musik: Georg Riedel