Dissidenten nr 2 2010 - Juridiska Föreningen
Dissidenten nr 2 2010 - Juridiska Föreningen
Dissidenten nr 2 2010 - Juridiska Föreningen
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
DISSIDENTEN<br />
<strong>Juridiska</strong> <strong>Föreningen</strong> i Lund<br />
NR 2 <strong>2010</strong><br />
Utanförskap<br />
1
edaktion<br />
Björn Westerfors<br />
Skribent<br />
Marina Siljehav<br />
Fotograf<br />
Daniel Backe<strong>nr</strong>oth<br />
Skribent<br />
Ieva Kisieliute<br />
Skribent<br />
Magnus Nygren<br />
Redaktör<br />
Medverkande i detta nummer:<br />
Agnes Jagrelius<br />
Emily Diab<br />
Fredrik Robertsson<br />
Karl Hedén<br />
He<strong>nr</strong>ik Schornack<br />
Upphovsrätten till innehållet tillhör DISSIDENTEN och upphovsmannen.<br />
All kopiering är förbjuden enligt lag.<br />
DISSIDENTEN är <strong>Juridiska</strong> <strong>Föreningen</strong>s kårmagasin och utkommer med 4 <strong>nr</strong> om året.<br />
Den delas ut gratis till alla studenter och anställda vid <strong>Juridiska</strong> fakulteten i Lund.<br />
Magasinet är åsiktsmässigt fristående från <strong>Juridiska</strong> <strong>Föreningen</strong> men framför föreningens<br />
åsikter samt granskar <strong>Juridiska</strong> fakulteten och <strong>Juridiska</strong> <strong>Föreningen</strong>.<br />
Magasinet är partipolitiskt och religiöst obundet. Alla skribenter står för sina egna åsikter.<br />
ISBN: 14030128<br />
E-mail:dissidenten@jf.se<br />
Telefon: 046-188812<br />
Ansv arig utgivare: Vilhelm Persson<br />
Tryck: AM-tryck och reklam<br />
Framsida: Elisabeth Karlsbad<br />
Nina Lind<br />
Skribent<br />
Behrang Kianzad<br />
Skribent<br />
Elisabeth Karlsbad<br />
Redaktör<br />
Hedvig Areskoug<br />
Skribent<br />
Emma Svensson<br />
Fotograf<br />
06<br />
09<br />
10<br />
13<br />
14<br />
17<br />
18<br />
20<br />
22<br />
24<br />
26<br />
27<br />
28<br />
30<br />
31<br />
33<br />
34<br />
35<br />
UNIVERSITETSVÄRLDEN<br />
JF:s ordförande och inspector har ordet<br />
Aron Frenne och Boel Flodgren<br />
Senaste nytt om din utbildning<br />
<strong>Juridiska</strong> <strong>Föreningen</strong> påverkar din utbildning<br />
Dolu§pexets återkomst<br />
Arkivarie emeritus Karl Hedén om Juridikungen<br />
Så funkar det<br />
Medborgarskap<br />
Livet på Juridicum<br />
Mimikry - att överleva på Juridicum<br />
Lars-Göran Malmberg<br />
om hopp och förtvivlan mellan Hägg och Syrén<br />
Fakultetens brottsbekämpare<br />
Linnéa Wegerstad<br />
INBLICK<br />
Utanförskap<br />
Tyst om bögar hos grannen i öst<br />
Ny lag i Litauen<br />
Kvotering i högskolan<br />
Ett verktyg för jämställdhet - Bra eller dåligt?<br />
Berlin<br />
I utanförskapets gemenskap<br />
Perspektiv<br />
Flyktingar<br />
Ogästvänligt klimat för judar i Malmö<br />
I kölvattnet av Ilmar Reepalus uttalanden<br />
UTBLICK<br />
Jordanien<br />
Mellanösterns identitetskris<br />
Senegal<br />
En resa till utanförskap<br />
Inför valet<br />
Riksdagspartierna svarar<br />
KULTUR<br />
Musik<br />
The Strokes och Broken Bells<br />
Redaktionen testar<br />
Utanförskap för en jurist<br />
Att göra i sommar<br />
Sommartips i Öresund<br />
Insändare<br />
innehåll
4<br />
Ledare<br />
Hjärterum, stjärterum och lagrum<br />
“<br />
Oavsett hur mycket mina farhågor<br />
har med den faktiska<br />
risken att göra, begränsar de<br />
min frihet och rörlighet. Jag<br />
har rätten att vara där, men kan<br />
inte utöva den i praktiken.”<br />
Elisabeth Karlsbad<br />
Redaktör<br />
Det finns en sak apropå utanförskap<br />
som stör mig något oerhört, både<br />
principiellt och rent praktiskt. Ni<br />
är nog många som känner igen er:<br />
”Vilken väg ska jag välja för att inte bli våldtagen? Är<br />
det säkrare mitt på gatan än på trottoaren? Hur skulle<br />
jag fly gärningsmannen?” Jag vet inte hur många<br />
gånger de där frågorna febrilt fladdrat omkring<br />
för mitt i<strong>nr</strong>e. Beräknande, instinktiva, desperata.<br />
När började de? Och kommer de någonsin att<br />
lämna mig ifred?<br />
Det utanförskap jag syftar på är alltså<br />
rumsligt, men det bottnar i en patriarkal maktstruktur<br />
som jag härmed kanske bara ytterligare<br />
befäster. I så fall är det bara att beklaga. För<br />
jag kan uppenbarligen inte ignorera den. Den<br />
definierar vilken del av det offentliga rummet<br />
som jag kan tillgodogöra mig när mörkret fallit.<br />
Oavsett hur mycket mina farhågor har med den<br />
faktiska risken att göra, begränsar de min frihet<br />
och rörlighet. Jag har rätten att vara där, men kan<br />
inte utöva den i praktiken.<br />
Problemet är erkänt bland arkitekter<br />
och stadsplanerare; Att göra staden tillgänglig<br />
och trygg är en ständig utmaning, liksom<br />
att motverka segregation och utanförskap. Det<br />
forskas på ”brottsprevention genom design av<br />
närmiljön” och alltifrån parkbelysning till hela<br />
gatunät spelar in. Men om man går för långt blir<br />
effekten den motsatta. Det ska varken vara för<br />
ljust eller för mörkt, för öppet eller för stängt.<br />
Lösningen är alltså inte så enkel som att man tar<br />
bort alla skumma vrår eller buskar som inbillade<br />
våldtäktsmän kan lura bakom.<br />
Vad kan vi jurister göra då? Vi kan tillämpa<br />
lagar som just ska motverka utanförskap, till<br />
exempel diskrimineringslagen. Den kommer<br />
visserligen inte att vara till någon hjälp när jag<br />
ska vandra hem i natten, men kanske när jag i<br />
framtiden söker jobb. Det skänker viss tröst.<br />
Och så är det ju vår igen.
Vilka ingår samhällskontraktet?<br />
Gudrun Schymans uttalande för hur många<br />
år sen det nu var om mäns kollektiva<br />
skuld för fenomenet mäns våld mot<br />
kvinnor lät utomordentligt fånigt när<br />
jag först hörde det, helt ryckt ur sitt sammanhang<br />
i sann löpsedelanda. Gudrun menade att män som<br />
grupp skulle ta ekonomiskt ansvar och betala samhällets<br />
kostnad för mäns våld mot kvinnor och det<br />
låter ju inte direkt klokt vid närmare granskning heller<br />
men jag kan ändå tänka att hon kan ha någon<br />
sorts poäng. Men i stället för att prata om kollektiv<br />
skulle jag säga att vi män har ett gemensamt ansvar.<br />
Jag kan inte hur jag än vrider och vänder på resonemangen<br />
förmå mig att tycka att någon individ pga<br />
köns- nations- eller hårfärgssamhörighet är ansvarig<br />
för vad andra individer har gjort . Däremot kan man<br />
stå till svars för vad man själv gör. Och att jag upprätthåller<br />
ett missförhållande som gynnar mig själv<br />
på bekostnad av någon annan kan inte vara moraliskt<br />
riktigt.<br />
Man kan också se det som att man gör sig<br />
själv en björntjänst. För vad är det för typ av villkor<br />
kvinnor ska gå med på där deras arbete värderas<br />
lägre på grund av att de tillhör fel kön? Även om<br />
det kan vara så i nuläget att exempelvis styrelsearbete<br />
passar män bättre pga affärsmässiga effekter<br />
av föreställningar om mäns och kvinnors positioner<br />
och att “lika barn leka bäst”, är det rätt? Ska man<br />
passivt bidra till att missförhållandet kvarstår eller<br />
bör man bidra till att kulturen blir mer jämställd?<br />
Ett “samhällskontrakt” som har skapats av män och<br />
som premierar “manliga egenskaper” och mäns sätt<br />
att samarbeta, eller ett samhällskontrakt som medelklassen<br />
har kommit överens om, som är utformat<br />
(medvetet eller omedvetet) på medelklassens villkor<br />
och gör att arbetarklassen inte kommer till tals (om<br />
man inte kan anpassa sig till medelklassens språk<br />
och sätt). När man använder akademiskt och svårt<br />
språk i politiken och juridiken så blir effekten att<br />
man stänger ute många från debatten och deltagandet.<br />
Magnus Nygren<br />
Redaktör<br />
Ledare<br />
I slutändan får man fråga sig; om kvinnor<br />
eller arbetarklassen inte gynnas av detta samhällskontrakt,<br />
varför ska de då gå med på det? Varför<br />
ska unga i Paris eller Malmös förorter gå med på<br />
ett samhällskontrakt som de upplever (rätt eller fel)<br />
inte skyddar dem, utan i stället skyddar medelklassen<br />
från dem och ställer dem utanför, utan chans<br />
att utöva inflytande och delta i samhället på deras<br />
villkor. Frågan är i stället varför de INTE ska göra<br />
uppror mot det samhälle som de upplever inte är<br />
deras.<br />
På det globala planet kan man undra om<br />
terrorism hade förekommit i lika stor utsträckning<br />
om det globala samhällskontraktet inte bestod<br />
i att upprätthålla missförhållanden mellan nord<br />
och syd och ett par starka länder ställde och styrde<br />
och kunde utnyttja sina positioner. Varför skulle Al<br />
Qaida lugnt följa en världsordning om de upplever<br />
att Säkerhetsrådet inte har någon representant från<br />
Mellanöstern eller den muslimska världen och inget<br />
görs för att tillvarata dessa länders intressen utan<br />
snarare tvärtom?<br />
Man kan inte räkna med att en part ställer<br />
upp på de fina regler som man har skapat om denne<br />
ständigt ställs utanför och missgynnas av dessa, då<br />
skapar man i stället egna regler.<br />
Till syvende och sist är demokrati inte bara en<br />
demokratisk fråga, utan också en fråga om att upprätthålla<br />
civilisationen och samhället. Orsak och<br />
effekt.<br />
5
6<br />
JFs ordförande och inspector har ordet<br />
Aron Boel<br />
Tiden går fort. Det sägs även att den går snabbare om man har<br />
roligt. Att vara ordförande för JF har gått enormt fort. Men det är<br />
för att jag har haft fantastiskt kul. Jag känner dock att jag inte tagit<br />
tillvara på allt och verkligen stannat upp och njutit. Detta är något<br />
jag tror vi studenter måste bli bättre på. Studentperioden kommer<br />
alltid vara en speciell del av vårt liv. Därför blir jag lite förvånad när<br />
många vill hasta igenom den. 4,5 år är inte så mycket om du lever till<br />
du blir 80. Låt säga att du är klar vid 30 och skall jobba till 65. Då<br />
skall du jobba 5 år längre än vad du redan levt. I de sammanhangen<br />
är inte 1 år hit eller dit så mycket. Lägg till att vi aldrig kommer ha så<br />
här mycket fritid innan vi fyller 65. Det jag vill få sagt är stressa inte<br />
klart bara för sakens skull och stanna upp och njut nu.<br />
Ta även tid när ni är i Lund och lev studentlivet för det är<br />
unikt här. Det finns många ställen man kan studera på men inget<br />
ger samma möjligheter bredvid studierna som Lund. Det är därför<br />
jag tror på det avtal som skrivits mellan de flesta kårer, nationer och<br />
akademiska föreningen. Fortsätter dessa föreningar att jobba mot<br />
samma mål så kommer det kunna bli ännu mer fantastiskt i framtiden.<br />
Ett mål som måste vara vad som är bäst för studenten. Det<br />
finns ett enormt driv hos Lunds studenter, som gör att om vi bara<br />
får rätt redskap, så kommer fantastiska saker hända. Se bara på hur<br />
det såg ut i februari, då stod flera tusen studenter ute i kylan och<br />
köade i flera timmar för att få jobba gratis. Jag tror man kan svara<br />
enkelt på frågan varför vi gjorde det? Vi vet att det är kul att vara<br />
med och det är alltid roligare än att inte vara det.<br />
Avslutningsvis vill jag bara tacka. Tack för att jag fick<br />
äran, möjligheten och förtroendet att vara ordförande för <strong>Juridiska</strong><br />
<strong>Föreningen</strong>. Tack Cecilia Relfsson som stått ut med mig nästa alla<br />
dagar vi jobbat tillsammans. En fantastisk vice ordförande. Tack<br />
styrelsen för allt stöd och för att ni har hållit oss på tårna ett helt<br />
år. Tack alla tjänstemän som skapat alla evenemang som är <strong>Juridiska</strong><br />
<strong>Föreningen</strong>.<br />
Nu är det snart dags för nästa gäng att bära JF:s fackla<br />
vidare, dessa personer har en fantastisk tid framför sig.<br />
Tack för mig,<br />
Snart ordförande emeritus Aron Frenne<br />
”Utanförskap” kan betyda många olika saker. Att vara utanför är<br />
inte lika bra och eftersträvansvärt som att vara innanför. Innanför<br />
står för ”inne i värmen”, ”vid köttgrytorna”, ”mainstream”;<br />
där sätts kriterierna för vad som är ”normalt”, där får man trygghet,<br />
förmåner och bekräftelse. Ofta tänker man på arbetslösa,<br />
hemlösa och ur den sociala gemenskapen utslagna personer, när<br />
man talar om utanförskap. Mekanismerna är grymma, i grunden<br />
kan vem som helst av oss när som helst hamna i detta förnedrande<br />
utanförskap. De sociala skyddsnäten och vår egen förmåga<br />
att hålla oss ”innanför” är bräckliga; man kan bli sjuk, drabbas<br />
av sorg, skilsmässa, arbetslöshet och kastas ut i kylan. En viktig<br />
fråga när man skall försöka råda bot på mekanismer som leder<br />
till utanförskap är hur vi ser på orsak och verkan. Är det individen<br />
själv som är orsaken; han/hon har inte ansträngt sig tillräckligt<br />
utan har så att säga sig själv att skylla. Eller är det orsaker<br />
som den enskilde inte råder över som är huvudanledningen till<br />
utanförskapet? Katolska kyrkans pedofila präster har genom sina<br />
kräkningar förstört många unga pojkars självkänsla och därmed<br />
säkert orsakat liv i utanförskap. Var det den unga korgossens eget<br />
fel? Var det bara prästen som var självisk och hänsynslös eller var<br />
det kanske hela institutionen den katolska kyrkans fel? Med dess<br />
attityder, sexualskräck och hierarkier? Hur vi ser på vem som är<br />
offer och vem som bär ansvar är avgörande för hur vi söker råda<br />
bot på ”utanförskapet”.<br />
I juristyrket finns olika mekanismer som skapar utanförskap,<br />
t.ex. vissa advokatbyråers syn på föräldraledighet. Hur<br />
mycket en sådan byrå än skriver i sina rekryteringsannonser och<br />
interna policies om att alla behandlas lika, är det ändå ofta så<br />
att den som väljer att utnyttja sina rättigheter till föräldraledighet<br />
efter ett tag mycket tydligt känner sig utanför; hon ses inte som<br />
lika seriös i sitt yrke som den manliga kollega som INTE utnyttjat<br />
rätten till föräldraledighet fullt ut. Det blir lätt, med den<br />
etik som tycks råda på vissa byråer, att lägga skulden på den enskilda;<br />
hon gör ett eget val, anser ledningen på sådana byråer, när<br />
hon väljer att föda barn och får därmed skylla sig själv om hon<br />
sedan inte får komma till ”köttgrytorna”. I senaste numret av<br />
Advokaten (<strong>nr</strong> 3, <strong>2010</strong>) ger generalsekreteraren i Advokatsamfundet<br />
Anne Ramberg uttryck för denna attityd vad gäller kvinnors<br />
möjlighet att bli delägare i de affärsjuridiska byråerna. Enligt<br />
generalsekreteraren får man som kvinna i princip skylla sig själv<br />
om man hamnar i ”utanförskap” i förhållande till de affärsjuridiska<br />
byråerna om man väljer att föda barn och inte lyckas fixa<br />
balansen i livet därhemma. D.v.s. arbetsgivaren skall inte behöva<br />
ta några hänsyn till småbarnsföräldrars situation. Man tar sig för<br />
pannan när man ser uttryck för en sådan attityd år <strong>2010</strong>!<br />
Boel Flodgren, Inspector
Universitetsvärlden<br />
..anonyma tentamina<br />
Senaste nytt...<br />
Hur ofta har du tvekat att ställa en fråga på lektionen, kanske tyckt att<br />
den var lite dum? Ställde du den i alla fall? Det kanske du inte borde ha<br />
gjort.<br />
Tentorna på termin ett och fem på juristprogrammet i Lund rättas idag<br />
inte anonymt, detta innebär att den examinerande läraren ser ditt namn under hela<br />
rättningsprocessen. Av Sveriges sex juristutbildningar tillämpar samtliga, utom Lund,<br />
anonym examination på alla skriftliga tentor.<br />
Vi tror inte att någon examinerande lärare har för avsikt att på något sätt<br />
diskriminera eller missgynna en elev. Varken på grund av eventuella ”dumma” frågor,<br />
efternamn, ursprung eller kön. Men oavsett vilka intentioner man har kvarstår<br />
faktum att ingen människa i alla lägen kan förhålla sig helt objektiv, vare sig det sker<br />
medvetet eller omedvetet. Att begära att tentorna rättas anonymt är därför inte att<br />
ifrågasätta examinatorns intentioner eller avsikter utan en fråga om rättssäkerhet.<br />
Ingen ska behöva undra om något annat än det man skrivit på tentan har påverkat<br />
ens resultat. Vi vill också påpeka att anonym rättning motverkar felrättningar åt båda<br />
håll; såväl uppåt som nedåt. Även om man kanske i första hand associerar icke-anonym<br />
rättning med risk för sämre resultat finns också risk för det motsatta, för den<br />
som exempelvis har ett efternamn som är känt i juridiska sammanhang.<br />
Motståndare mot anonyma tentamina hävdar att ett anonymt rättningsförfarande<br />
strider mot förvaltningslagen (1986:223). Förvaltningslagen utgör dock<br />
inte ett hinder mot anonym examination; det faktum att samtliga andra juridiska<br />
fakulteter i Sverige tillämpar förfarandet visar tydligt på detta. Problemet kan enkelt<br />
lösas genom att examinatorn får ta del av studentens identitet i rättningens slutskede,<br />
i samband med att läraren skriver under betyget. Detta innebär att examinator får<br />
reda på vem som skrivit tentan när resultatet upprättats, inte när tentan inkommer.<br />
Fram tills att betyget skrivs under är tentan i alltså helt anonym. Det här förfarandet<br />
tillämpas idag på termin två, tre, fyra och sex på grundutbildningen här i Lund. Kursansvariga<br />
på dessa terminer tycker uppenbarligt att detta förfarande är förenligt med<br />
förvaltningslagen.<br />
Fakulteten är idag överlag positivt inställd till anonyma tentamina. Juridicums<br />
utbildningsnämnd har utrett frågan om anonyma tentor och föreslagit att<br />
Fakultetsstyrelsen beslutar att skriftlig tentamen på grundkurserna ska rättas anonymt.<br />
Fakultetsstyrelsen har, mot bakgrund av studenternas uttryckliga önskemål,<br />
uppmanat de kursansvariga på grundterminerna att noga överväga att införa anonym<br />
examination och att ompröva tidigare ställningstagande i frågan. Enligt universitetets<br />
rättighetslista bör alla skriftliga prov i första hand ske så att studenten är anonym<br />
i förhållande till den bedömande läraren (punkt 7.2) Även Högskoleverket påpekat<br />
att det kan finnas ett värde med anonyma examinationer för både studenter och<br />
lärare och att de finns fungerande rutiner för ett sådant förfarande. I slutändan ligger<br />
dock beslutet hos de aktuella terminernas kursansvariga. Att vi idag inte har anonym<br />
examination på samtliga terminer, trots ovan anförda beslut och ställningstaganden,<br />
beror alltså på några få individer som gjort frågan till en ren principsak.<br />
Anna Överby och Kajsa Nilsson, vice ordföranden i Utbildningsutskottet<br />
Vill du också att din tenta ska rättas anonymt?<br />
Visa vad du tycker och gå med i Facebookgruppen:<br />
Anonyma tentamina på juristutbildningen i Lund<br />
..på JF<br />
Helt plötsligt har april passerat och Vårbalen är<br />
genomförd, nya JK har varit på besök, Island har<br />
ställt till det för de flesta och JF har en ny hedersledamot.<br />
Arbetet inför obligatoriets avskaffande tar mycket<br />
tid för presidiet och styrelsen men är otroligt spännande.<br />
Nu är det i princip bara karneval kvar innan tentor<br />
och sommar.<br />
FULLMÄKTIGE (FUM)<br />
Fullmäktige har sammanträtt 2 mars, 6 april samt 26<br />
april. Flera propositioner har behandlats bland annat<br />
gällande omstrukturering av utskott, ekonomiska satsningar<br />
på lokal och i<strong>nr</strong>edning, man tog ansvarsfrihet<br />
för presidie och styrelse 08/09 och man har diskterat<br />
ett alternativt system för antagning till fördjupningskurserna.<br />
Fullmäktige har även beslutat kommande års<br />
medlemsavgifter till 50 kr/termin för redan inskrivna<br />
studentern samt 70 kr/termin för novischer. Den<br />
senare avgiftens bakgrund är att alla kårer har enats om<br />
en avgift på samma nivå för att underlätta ett framtida<br />
inskrivningsystem på internet. Nästa verksamhetsårs 21<br />
fullmäktigeledamöter har valts och första sammanträdet<br />
är 5-6 maj då nästa års tjänstemän ska väljas.<br />
LUS - Lunds universitets studentkårer<br />
JF har tillsammans med Lundaekonomerna och TLTH<br />
skickat in en ansökan om att gå med i samrbetetsorganet<br />
LUS som bl. a. sköter utbildningsbevakning på universitetsnivå.<br />
Medlemskapet innebär i dagsläget även<br />
ett obligatoriskt presstöd till tidningen Lundagård som<br />
har till uppgift att granska nationer och kårers arbete.<br />
LUNDAKARNEVEL PÅ JF<br />
21-23 maj smäller det! JF:s tält ”Ondskans hoppborg”<br />
kommer göra succé! Glöm inte komma förbi och<br />
hoppa av er all ilska terminen byggt upp.<br />
VÅRBAL<br />
17 april gästade 343 gäster Stora salen på AF och<br />
deltog på en minnesvärd bal minus några som satt fast<br />
ute i världen. Per Hellsvik installerades som hedersledamot<br />
i föreningen och filmen visade scener med Per<br />
i huvudrollen som bland annat Terminator och Darth<br />
Wader. Gun Hellsvik förklarde vad män egentligen menade<br />
med allt de sa, en termin 1-student (?!) förklarade<br />
kvinnans komplexitet och drag- och munspel fyllde<br />
sexalokalen. Tack alla som var där och tack Clubmästeriet<br />
för en fantastiskt fest!<br />
9
10<br />
Tillägg till spexet<br />
Juridikungen<br />
Under mina sju terminer i Lund har det hänt mycket:<br />
Förutom att jag har blivit lite lönnfet har jag också<br />
cyklat tandem, fastnat i hissen på JF och tagit del<br />
av det traditionella studentlivet i Lund. Jag trodde<br />
att jag endast hade en Lundakarneval kvar att uppleva för att<br />
fullborda min tid i Lund, men så fel jag hade! Jag hade nämligen,<br />
fram tills nu, stått helt utanför dolu§pexets underbara värld.<br />
När jag för några veckor sedan satt i konsertsalen i<br />
AF-borgen och väntade på att spexet skulle börja var jag full<br />
av förväntan. Nästan ett år hade förflutit sedan dolu§pexarna<br />
hade återuppstått, efter att ha varit nedlagt i sex år. Jag hade med<br />
spänning och på avstånd följt arbetet med spexet Juridikungen<br />
under hösten och framför allt under våren. När spexet väl började<br />
insåg jag för första gången att det kanske trots allt inte är<br />
arkivarien som är häftigast i <strong>Juridiska</strong> <strong>Föreningen</strong>.<br />
Dolu§pexarna bjöd på sång, dans och fyndiga juristskämt<br />
hela kvällen och som den jur. stud. jag är, trivdes jag alldeles<br />
utmärkt. Handlingen börjar när en ny grupp novischer<br />
har sin inskrivning på juristprogrammet i Pufendorfsalen. Vi får<br />
möta glada novischer, blivande ekonomer, novischförmän och<br />
inte minst fakultetens framgångsrike ledare professor Mufasa.<br />
Allt verkar till en början bra, men i bakgrunden lurar Mufasas<br />
bror Scar som härskar på Ekonomicentrum. I samband med att<br />
resultatet från grunken anslås, uppstår visst kaos och Scar lyckas<br />
ta makten över juridicum efter att gjort sig av med Mufasa. Han<br />
lyckas även få Mufasas son Simba underkänd, och skammen<br />
över att inte ha klarat grunken gör att Simba flyr till Malmö, där<br />
han träffar Pumba och Timon.<br />
Under spexet förekommer både kända och okända<br />
ansikten som blandar sig i kampen mellan ekonomer och jurister.<br />
Vi ser Torgny Håstad komma med några tillägg, inte alltför<br />
Foto: He<strong>nr</strong>ik Schornack<br />
av arkivarie emeritus Karl Hedén<br />
begåvade ekonomistudenter som glider runt och en shejk som<br />
är utbytesstudent. Ingen av dessa lyckas dock särskilt bra i sina<br />
försök att åstadkomma något, vad de försökte åstadkomma är<br />
dock lite oklart men roligt var det. När jag kom till Lund fick<br />
jag lära mig att novischförmännen är snälla, snygga och löser<br />
alla problem. Det är också vad som händer i Juridikungen när<br />
det ser som mörkast ut; ett Juridicum fullt av ekonomer - och<br />
då inte bara i läsesalen! Det är novischförmannen Nala som till<br />
slut övertalar Simba att återvända till Lund och rädda Juridicum,<br />
vilket han som tur också gör efter en storslagen final i Högsta<br />
Domstolen.<br />
Juridikungen är inte bara ett roligt och underhållande<br />
spex, utan tack vare Pumba och Timon med hjälp av Simba också<br />
väldigt informativt. Under en intressant och underhållande<br />
presentation beskriver de på ett mycket trovärdigt sätt hur livet<br />
är på Högskolan i Malmö, som inte verkar vara alltför jobbigt.<br />
För att ingen ska ligga sömnlös ska jag naturligtvis också meddela<br />
att Uppsala fick utstå lite välförtjänt kritik.<br />
Juridikungen var en bejublad succé med utsålda<br />
föreställningar och en extra föreställning sattes in för att möta<br />
den stora efterfrågan på biljetter. Trots den starka juridiska<br />
anknytningen var spexet också uppskattat av både de ekonomer<br />
som vågat sig dit och även av några enstaka teknologer som<br />
hade tagit en paus från räknandet. I framtida uppsättningar<br />
av Dolu§pexet tror jag att vi kommer att få se fler ekonomer,<br />
teknologer och kanske till och med en medicinare. En sak är<br />
säkert - jag kommer att gå på nästa Dolu§pex.<br />
Till sist vill jag bara framföra ett stort TACK till alla<br />
som var med och satte upp Juridikungen; betyget till er alla är ett<br />
solklart AB!
<strong>Juridiska</strong> <strong>Föreningen</strong>s vårbal <strong>2010</strong><br />
Foto: He<strong>nr</strong>ik Schornack<br />
<strong>Juridiska</strong> <strong>Föreningen</strong> vill tacka alla sponsorer som gjorde vårbalen möjlig!
Så funkar det - medborgarskap<br />
Text: Emma Svensson Illustration: Agnes Jagrelius (agnesjagrelius@hotmail.com)<br />
Att lämna sitt hemland och fly till ett helt nytt land med en annan kultur och ett främmande samhällssystem<br />
kan vara en av de värsta formerna av utanförskap en människa kan tänkas utsättas för.<br />
Vad är det för regler som gäller när man kommer till Sverige? <strong>Dissidenten</strong> förklarar!<br />
Asyl, eller uppehållstillstånd, kan man söka i gränskontrollen så fort man kommer till Sverige. Polisen hjälper då till och lotsar vidare<br />
så att ansökan hamnar hos Migrationsverket. Det vanligaste förfarandet är dock att man själv tar sig till en av Migrationsverkets ansökningsenheter<br />
varav det finns två i Stockholm, ett i Göteborg och ett i Malmö.<br />
Den som känner befogad fruktan för förföljelse på grund av ras, religiös eller politisk uppfattning, nationalitet, kön eller<br />
sexuell läggning uppnår flyktingstatus och kan söka asyl i Sverige eller annat land som godkänt FN:s Genèvekonvention, ”flyktingkonventionen”.<br />
Löper man risk att straffas med dödsstraff, utsättas för tortyr eller behöver skydd på grund av en pågående väpnad<br />
konflikt eller miljökatastrof i hemlandet har man också rätt att söka asyl.<br />
Vid anmälan hos Migrationsverket får man lämna redogörelse om sig själv och hur man kommit till Sverige. Man ska även<br />
lämna fingeravtryck. Sedan bedömer Migrationsverket först om ärendet ska prövas här eller i något annat land enligt Dublinförordningen.<br />
Migrationsverkets mål är ärendets behandling ska ta högst tre månader. Under utredningen får man hjälp med boende om det<br />
skulle behövas.<br />
Visar utredningen att man inte har några s.k. ”asylskäl” (uppräknade<br />
ovan) kan man utvisas direkt. Beslutet går att överklaga, men<br />
man har inte rätt att stanna i landet under processen.<br />
Går processen vidare ska man med hjälp av ett juridiskt<br />
biträde (som man kostnadsfritt får hjälp av) framställa och bevisa<br />
skäl för att få stanna. När den kompletta ansökan är färdig kallas<br />
man till möte tillsammans med det juridiska biträdet där beslutet<br />
meddelas. Migrationsverket fattar beslut utifrån utlänningslagen<br />
där Genèvekonventionen är inarbetad. Ett positivt besked om<br />
uppehållstillstånd, vanligtvis permanent men i vissa fall tidsbegränsat,<br />
befästs i passet.<br />
Är beskedet negativt väljer många att överklaga, och<br />
väntan fortsätter. Överklagan hamnar först hos migrationsverket<br />
och sedan i Migrationsdomstolen eller förvaltningsrätten.<br />
Med prövningstillstånd kan beslutet prövas i Migrationsöverdomstolen<br />
i kammarrätten i Stockholm.<br />
Efter ett beviljat permanent uppehållstillstånd och<br />
efter att ha bott i Sverige en bestämd tid (för flyktingar 4<br />
år) och under den tiden varit skötsam (i laglig bemärkelse)<br />
kan man så ansöka om svenskt medborgarskap Migrationsverket<br />
begär uppgifter från Kronofogden, Säkerhetspolisen<br />
och Rikspolisstyrelsen under behandlingen.<br />
En ansökan om medborgarskap kostar 1 500 kr och<br />
behandlas inte förrän avgiften är betald. Sverige tillåter<br />
dubbelt medborgarskap och beroende på hemlandets<br />
lagar kan man således behålla sitt medlemskap.<br />
13
14<br />
Livet på Juridicum<br />
Mimikry - att överleva på Juridicum<br />
Text: Ieva Kisieliute Foto: Magnus Nygren<br />
“Mimicry eller mimikry betyder ungefär skyddande likhet, och är en form av beteende eller utseende främst utvecklad<br />
bland mindre djur, särskilt insekter, där arten på något sätt har imiterat en annan arts utseende eller beteende.<br />
Vanligt är att härma en art som på något sätt är farlig, för att på så sätt undvika konfrontation med rovdjur.”<br />
Wikipedia, den fria encyklopedin<br />
När jag började läsa juridik, stötte jag på en massa<br />
begrepp som jag aldrig hört talas om förut. Jag<br />
visste att det fanns regler och avtal, och sanktioner,<br />
men helhetsbilden var alltför metafysisk.<br />
Jag skulle nog säga att jag var i befintligt skick<br />
med alltför många dolda fel när jag började läsa,<br />
och jag hade varit mycket lyckligare om jag bara<br />
hade vetat hur man friskriver sig.<br />
Min första dag som novisch (i augusti<br />
2007) kom jag till Juridicum klädd i svart och<br />
rött (på den tiden klädde jag mig bara i svart,<br />
rött och vitt av någon anledning), jeans och<br />
läder, med dödskallar och andra ”nödvändiga”<br />
tillbehör, såsom W.A.S.P. i hörlurarna. Och ett<br />
långt hår och svarta naglar, och pandaögon,<br />
förstås. Jag var nöjd vem jag var; en cynisk och<br />
deppig hårdrockstjej som kom direkt från gymnasiet.<br />
Jag blev medlem i Göteborgs nation eftersom det var den första nationen som delade ut flyers utanför Tryckeriet direkt efter registreringen.<br />
Det stod på dem att de bl.a. hade något som kallades räkfest. Och jag, som älskar räkor - jag skrev mig in direkt, utan några närmare<br />
funderingar. Ett svart får på Lunds snobbigaste nation – hur udda är inte det? En månad senare engagerade jag mig i tidningsutskottet och<br />
skrev en självironisk artikel om hur man blir hårdrockare (”Undvik larvstadiet och bli hårdrockare på en gång”). Jag drev med mina ideal. Och<br />
jag gillade det. Hur perverst det än må låta, så var det skönt att börja svika det jag trott på sen jag var 12 år gammal.<br />
Nu undrar kanske den uppmärksamme läsaren varför. Jo, det var nämligen så att det inte tog lång tid att inse att det var något som<br />
inte stämde. Mitt befintliga skick dög inte. På min första dag i Pufendorfsalen kollade jag runt omkring mig, och jag såg några stycken som var<br />
mer udda än jag. Vissa såg ut att vara så avvikande att de var på gränsen att framstå som helt korkade. Vissa gick över gränsen och verkade inte<br />
bry sig. Men de var väldigt få, kanske femton gånger färre än de som verkade ha stigit ner från Fred Perry och Lacoste reklamer. Jag ville inte<br />
identifiera mig med de udda, men samtidigt var jag för olik de vanliga. Sådana som jag fanns på LTH, SOL och socialhögskolan, men jag ville<br />
ju bli jurist! Jag befann mig på ett terra nullius. Det kan verka överdrivet, men jag stog verkligen inför ett dilemma. Jag kunde antingen lära mig<br />
att inte bry mig, precis som de udda, eller göra en extreme makeover. Någon annan möjlighet såg jag helt enkelt inte.<br />
Jag hade redan lärt mig om sådana friskrivningar som aldrig nämts på förläsningarna. I biologin kallas detta för mimikry; i freebasade<br />
juridiska termer liknar det snarast en friskrivningsklausul. Man tar på sig en helt ny outfit för att likna majoriteten, och på detta sätt friskriver<br />
man sig från alla slags dolda fel, vad den må vara; i mitt fall var den en subkultur som skulle döljas. Ni får kalla mig fegis, men jag orkade<br />
verkligen inte se ut som jag ville; det kändes bara fel. Jag köpte min första rosa tröja i slutet av termin 2, i maj 2008. Jag hade en hel sommar<br />
på mig för att öva in min nya roll. Jag hade bara en chans, och det fanns ingen väg tillbaka.<br />
Min första dag på termin 3 började i foajen på Palaestra, med Whitesnake i hörlurarna. En söt blond tjej fram till mig och började<br />
prata. Jag hade aldrig pratat med henne förut och jag visste inte vad hon hette, men hon bemötte mig som en gammal väninna – allt detta tack<br />
vare mina nya ljusbruna capribyxor och en rosa kofta. Och hon var inte den enda. Jag undrade om folk kände igen mig (vilket de knappast<br />
kunde göra, eftersom inte ens mina närmaste vänner hade lätt att känna igen mig). Jag undrade om de trodde att jag var någon annan. I så fall<br />
hade de rätt. Jag kände mig som någon annan. En framtida jurist. Likheten skyddade mig. Jag hade inte känt mig så lycklig på länge.<br />
Juridicum förändrar både ens i<strong>nr</strong>e och yttre. Jag genomgick hela larvstadiet med många do's & don'ts. Mina dolda fel är varken dolda<br />
eller fel längre. Idag brukar jag bara se till så att min utstyrsel är lagom vårdad och jag har hittat andra, mer mogna sätt att visa min särprägel.<br />
Jag brukar dock varje termin tjuvkika på novischerna och räkna de som jag tycker är annorlunda. Sedan följer jag deras utveckling så gott jag<br />
kan. När jag tappar bort dem så vet jag att de antingen inte pluggar juridik längre eller så har de förändrats, precis som jag. Vissa finns dock<br />
alltid kvar. De är antingen stolta, eller omedvetna, eller helt enkelt inte lika pinsamt ytliga som jag. ”Länge leve mångfalden”, säger Ikea i sin<br />
slogan. ”Länge leve mimikryn”, ropar jag, men detta är inte min slogan; det är mitt liv på Juridicum.
Lars-Göran Malmberg<br />
om hopp och förtvivlan mellan Hägg<br />
och Syrén<br />
Sällskapet Lundajuristerna<br />
Så går då tiden. Den förra krönikan skrevs då snön fortfarande föll och nu har både Sällskapets ”Homecoming day” och JF:s<br />
Vårbal avfirats. Jag har nyss suttit med mina svenska studenter som håller på att avsluta sina uppsatser till Jur. kand. examen och<br />
mastern i sjörätt och diskuterade opposition och sista inlämningsdag. Det är bara att konstatera att halva april har gått och när<br />
ni läser detta är maj i full sving och Lundakarnevalen närmar sig med stormsteg. Den tredje april var jag en sväng i Blekinge och<br />
tittade till torpet. I en björk satt årets första sädesärla, Motacilla Alba på latin, och sjöng. Det kändes som om krabaten i trädet kommit<br />
aningen för tidigt till våra breddgrader. Eftersom jag inte var säker på det vetenskapliga namnet på ärlan i fråga tog jag en titt i Lars<br />
Johnsons förträffliga fågelbok om Europas fåglar. Där stod något som gjorde och fortfarande gör mig förvånad: Sädesärlan återvänder<br />
regelbundet till Sverige första veckan i april! På ren svenska kan man då undra hur fan vet fågeln att det när dags att dra norrut för att<br />
göra ”land fall” i Blekinge den just den 3 april? Almanackan instoppad under vänster vinge? – Jag bara frågar. Det var den första av<br />
årets ärlor och jag undrar om den kände sig ensam i vårkylan.<br />
Temat för det här numret av <strong>Dissidenten</strong> är utanförskap och utan att jag har för stor insikt i frågan men jag antar att ärlans<br />
första känsla denna vårmorgon inte var den att den skulle komma att vara ensam denna sommar. Ensamhet i Lund kan vara förödande,<br />
jag mötte baksidan av studentlivet på korridorerna på Delphi i mitten på sjuttiotalet. Det var visserligen inte vår utan mörk höst, men<br />
även våren kan bli besvärlig för många studenter. Förväntningarna på vad som skall ske på karnevalen, tvåsamheten som stannar som<br />
ensamhet. Men hösten var nog värst. Under mina första läsår bodde jag på korridor på Delphi och under den första senhösten tog tre<br />
unga män sina liv där, en i korridoren bredvid min, en i huset mittemot och en på korridor ganska långt från min. Det som skedde tog<br />
tag i mig, att livet mitt i en korridor full med andra studenter med gemensamt kök ändå kunde bli så ensamt. Det som plågade mig då<br />
var att trots att så många ändå mötte dessa tre inte såg vad som var på gång och kunde hjälpa eller slå larm. När jag började undervisa<br />
vid Juridicum 1983 hade jag bestämt mig för att se till att lära mina elever att ta vara på varandra, jag gjorde det till en vana att vi alla<br />
travade iväg till AF för en fika efter lektionen och snart ledde det fram till att mina studenter lärde sig att ta vara på varandra.<br />
Livets gång har dock lärt mig, att trots att jag vill vara en klok och observant person, så inträder situationer i våra omgivningar<br />
som är svåra att tolka och den egna erfarenheten har lärt mig att det är svårt att även upptäcka det mörker som omsluter den som<br />
tidigare stod i min nära bekantskaps krets. Jag har försökt att skärpa min blick för den som verkar finnas utanför. De kurser som jag<br />
för närvarande driver är kurser som är blandade mellan svenska och utländska studenter, med många olika nationaliteter. Härvid kan<br />
det lätt bli en vi och dom känsla i gruppen på ett sätt att studenter lätt kan komma att hamna utanför den större kretsen. Min kollega<br />
vid WMU professor Mukherjee är långt bättre på detta än jag men tillsammans arbetar vi för att skapa en god sammanhållning i<br />
elevgruppen och förhoppningsvis reducerar vi därmed förutsättningarna för utanförskap och den ohälsa som kan följa därmed. Jag<br />
försöker röra mig så mycket som möjligt bland er studenter i cafeterian och receptionen för att visa att även vi som arbetar som lärare<br />
på fakulteten har ett ansvar för stämningen och klimatet på arbetsplatsen.<br />
Nåväl, nu tar vi nya tag för att för att klara av valborg och första maj och allt som väntar oss under årets femte månad; karneval<br />
i Lund och promovering veckan därefter. Låt oss hoppas att Gud är god och låter solen lysa över tåget och karnevalsområdet så att vi<br />
den sista fredagen i maj slipper vandra ner till domkyrkan i Lundagård efter karnevalens sedvanliga gyttjevälling. Sen ses vi den 12 juni<br />
och firar dem av er som under året tagit juris kandidat examen. Jag har redan börjat fila på välkomsttalet i kyrkan. Glad vår hör ni och<br />
tänk på telegrammet som skickades från den ena studentstaden till den andra med lydelsen – Vi har vår i luften! Var har ni er?<br />
Cheers<br />
Lasse<br />
17
18<br />
Universitetsvärlden<br />
Fakultetens<br />
brottsbekämpare<br />
Text: Björn Westerfors Foto: Marina Siljehav<br />
När en utav kandidaterna till JF:s fullmäktigt val nyligen<br />
ställde upp med devisen att stoppa genustramset, är det<br />
ett tecken på den levande debatten och högt i tak eller en<br />
backlash för jämställdheten? En föreläsare som verkar ha lyckats<br />
med genusperspektivet på föreläsningarna är Linnéa<br />
Wegerstad, doktorand och föreläsare i straffrätt på termin 5.<br />
Varför ville du bli jurist?<br />
-Ja, jag ville egentligen inte bli jurist. Jag började på Pol mag-programmet<br />
eftersom jag visste att jag ville plugga och hade en tanke<br />
på att jag skulle bli nationalekonom. Men så var nationalekonomi<br />
det mest bisarra ämne jag läst och jag kände att det här är nog inget<br />
för mig. Och tänkte att statsvetare, nja, kul ämne men svårt att få<br />
jobb. Så det blev jurist eftersom det är en yrkesutbildning.<br />
Du har medverkat inom teater, föreläsningar och workshops.<br />
Vad är den röda tråden?<br />
-Har du googlat mig? Jag tycker det här Google-resultatet är lite<br />
jobbigt. För att det som absolut inte kommer upp är ju min hemsida<br />
på Juridicum. Så kommer det upp en del obskyra saker, eller<br />
obskyra eller obskyra, men den gemensamma nämnaren är ändå<br />
intresset för sexualitet. Det var ju det min medverkan i Institutets<br />
pjäs Romarriket handlade om. Ja, vad är det mer som dyker upp?<br />
Jag har varit aktiv inom RFSU, det syns väl också, där jag har kunnat<br />
kombinerat mina två intressen, sexualitet och juridik. Sexualitet<br />
i rätten är ju mitt avhandlingsämne (reds anm. ”Rättens konstruktion<br />
av den sexuella integriteten”).<br />
Du är aktiv inom doktorandkåren, hur ser du på din roll och<br />
ditt inflytande på Juridicum?<br />
-Jag har nog lite svårt att svara på det. Doktorandkåren handlar<br />
om ett fackligt engagemang för att påverka arbetsmiljön. Doktorandrollen<br />
består av två delar, dels forskningen som inte är så<br />
synlig för studenterna. Jag inte vet om jag kommer påverkar någonting<br />
genom min forskning, min ambition är att någon ska läsa min<br />
avhandling. Den andra delen är undervisningen som är mer synlig.<br />
Kanske kan jag påverka undervisningen i någon mån, samtidigt så<br />
är jag bara doktorand och formellt inte lärare.<br />
De studenter jag har pratat med uppskattar dig som föreläsare.<br />
Hur gör du för att engagera och använda ett genusperspektiv?<br />
-Jag tycker det är svårt, att förmedla kritiska perspektiv i undervisningen,<br />
inte för att det inte är relevant, för det är det i allra högst<br />
grad. Problemet ligger nog i kunskapssyn och vad som är relevant<br />
kunskap, vad som är bra pedagogik och vad som är juridik. Kanske<br />
lyckas jag bättre i och med att jag är intresserad och påläst just inom<br />
kön, rätt, och sexualitet vilket gjort det lättare för mig att visa på<br />
perspektiv. Undervisningen påverkas, å ena sidan utifrån vad man<br />
undervisar om och å andra sidan hur man undervisar om det. Jag<br />
försöker sätta rätten i olika perspektiv. Då är det inte bara kön utan<br />
även exempelvis sexualitet, klass och etnicitet. Det finns så många<br />
olika ingångar eller angreppssätt. Vad gäller formen tycker är det<br />
viktigt att tänka på att det är en väldigt heterogen grupp man har<br />
framför sig. Att inte tänka att alla juriststudenter är på ett visst sätt<br />
utan försöka se mångfalden i klassrummet. Alltså försöka tala till alla<br />
så att någon inte känner sig exkluderad.<br />
Vad ska du göra i sommar?<br />
-Jag ska ha barn i juni, så det blir ingen partysommar, men det ska<br />
bli roligt!<br />
Kan du din Barn- och föräldrarätt? Föräldrapenning?<br />
-Jag har ett barn sen tidigare så lite erfarenhet har jag redan. Föräldrapenningen<br />
kan du säkert bättre.<br />
<strong>Dissidenten</strong> har temat Utanförskap och med anknytning till<br />
det du tidigare sagt kring perspektiv på undervisningen, hur<br />
ser det ut på Juridicum?<br />
-Som en spontan reflektion tänker jag mest på utanförskap som ett<br />
ganska irriterande ord, jag skulle nog hellre fundera över ett innanförskap.<br />
Det är ju ett klassiskt grepp att inte bara rikta blicken mot<br />
den avvikande utan också mot normen. Som exempel queerteorins<br />
analys av heteronormativitet, som innebär att heterosexualitet som<br />
fenomen studera. Varför ska man vara innanför och hur hamnar<br />
man innanför? Vad är det för normer som gäller? Normen om hur<br />
man blir en god jurist är något som reproduceras på Juridicum.<br />
Hur ser du på din framtid efter doktorandtjänsten?<br />
-Jag vet inte, det är kul att forska så vi får se. Det är ganska mycket<br />
ensamarbete och ansvar. Sammantaget en massa fördelar men också<br />
många nackdelar.
20<br />
Inblick: Utanförskap<br />
Tyst om bögar hos<br />
Den 1 mars i år trädde en ny lag i kraft i Litauen. I syfte<br />
att skydda barn är det inte längre tillåtet att i skolor<br />
och andra offentliga sammanhang där barn vistas sprida<br />
positiv information om en rad samhällsfarliga företeelser,<br />
däribland homo- och bisexualitet. Enligt lagstiftaren står barnens moral<br />
och sunda utveckling på spel. Även medier berörs — att publicera en artikel<br />
eller ett inslag som uppmanar till någonting utanför heteronormen<br />
är inte längre tillåtet.<br />
Efter en första omröstning i fjol lade Litauens dåvarande president<br />
Valdas Adamkus in sitt veto mot lagen, med motiveringen att den var<br />
"för bred och luddig". Han fick dock se sig besegrad av en majoritet<br />
på över 80 av 140 ledamöter i parlamentet i Vilnius som bara två dagar<br />
efter presidentens avgång på nytt röstade om lagen. Efterträdaren Dalia<br />
Grybauskaite kunde sedan inte lägga in ännu ett veto för att stoppa<br />
verkställandet.<br />
"Lagen om skydd av minderåriga mot skadliga effekter av allmän<br />
information" är bara det första i en rad lagförslag som väntas röstas<br />
igenom av parlamentet. Närmast på tur står förbud mot stöd till hbt-or-<br />
Vad ska barn skyddas från för att växa upp<br />
till sunda vuxna? I Sverige har diskussionen<br />
om minderårigas tillgång till våldsamma<br />
tv-spel gått varm. I Litauen försöker man<br />
radera ut bögar, lesbiska och transpersoner<br />
från barns världsbild.<br />
Text: Nina Lind Illustration: Agnes Jagrelius (agnesjagrelius@hotmail.com)<br />
ganisationer (homosexuella, bisexuella och transpersoner) och<br />
förbud mot att på offentliga platser främja icke heterosexuella<br />
relationer.<br />
De internationella invändningarna mot den litauiska lagen<br />
har varit många. Lydia Aroyo från Amnesty International säger<br />
att lagen institutionaliserar homofobi och snarare än att skydda<br />
barn berövar unga rätten till information och yttrandefrihet.<br />
Boris Dittrich på Human Rights Watch kallar lagen en "bakåtsträvande<br />
och farlig åtgärd, som uppgår till censur" och påminner<br />
om att Litauen anslutit sig till Europakonventionen om<br />
mänskliga rätt- och friheter, rättigheter den nya lagen inte verkar<br />
ta hänsyn till.<br />
Även RFSL Sverige har protesterat högljutt och påpekar<br />
att lagen innebär en potentiellt grov inskränkning av yttrandefriheten<br />
och kan komma att försvåra situationen för de hbtaktivister<br />
och få hbt-personer som över huvud taget vågar vara<br />
öppna i landet.
grannen i öst<br />
Hbt-rättigheter är nämligen ett problem som ständigt diskuteras i Östeuropa. I<br />
grannlandet Lettland är det som regel fler demonstranter mot Prideparaden än deltagare<br />
i den. Litauen har upprepade gånger utfärdat förbud mot Prideparader och nyligen har<br />
en stor grupp ledamöter i det litauiska parlamentet, med hänvisning till lagen, skrivit<br />
under ett upprop för att stoppa Baltic Pride som planeras att hållas i Vilnius i maj.<br />
Är det verkligen, i ett EU-land, tillåtet att införa en lag som<br />
Litauens? I Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna<br />
fastslås rätten till yttrandefrihet och förbud mot diskriminering<br />
på grund av sexuell läggning.<br />
Många organisationer och debattörer har krävt att EU ska agera 84<br />
mot Litauen, med resultatet att EU-parlamentet i september i fjol länder i världen för-<br />
beslutade att i en resolution rikta kritik dels mot den nya lagen, dels bjuder fortfarande<br />
mot resterande lagförslag som kränker hbt-personers rättigheter i Litauen.<br />
Processen att formellt påverka och ändra ett medlemslands lagstiftning<br />
är däremot svårare, och långsammare.<br />
homosexualitet. I sju<br />
länder, bland andra<br />
Saudiarabien och Iran,<br />
anses homosexualitet<br />
Det är inte bara i Europa som hbt-frågan är uppe för diskussion.<br />
Nyligen undertecknade 66 länder i FN:s generalförsamling en<br />
vara ett så allvarligt<br />
brott att det kan leda<br />
till dödsstraff. Ut-<br />
deklaration där de kräver att homosexualitet avkriminaliseras. USA vecklingen går inte<br />
undertecknade inte deklarationen. Det gjorde inte heller Kina, Rys- tydligt mot det bätsland<br />
och en rad arabiska och afrikanska länder. Som svar lade Syrien tre – i Uganda väntas<br />
fram ett deklaration som varnade för homosexualitet - och fick stöd av<br />
60 länder i generalförsamlingen.<br />
parlamentet inom kort<br />
anta en ny hårdare<br />
lag mot homosexuella,<br />
Emilija Zabiliute, litauisk utbytesstudent i Lund, är mycket kritisk<br />
till lagen men säger att hon samtidigt måste acceptera att den representerar<br />
befolkningens intresse. Ett starkt intresse, dels på grund av<br />
att Litauen är ett katolskt land, dels på grund av att demokratiska och<br />
liberala tankesätt ännu inte har fått fäste efter Sovjetunionen.<br />
i vilken livstids fängelse<br />
och dödsstraff är<br />
nya valmöjligheter på<br />
straffskalan.<br />
– Många av mina vänner och släktingar är rasister och homofober, säger hon. Antagligen är det ett<br />
utbildningsproblem. Nationalistiska krafter och högerextremer växer sig starkare. Även det liberala<br />
partiet har varit tyst under diskussionen kring lagen — av rädsla att förlora väljare.<br />
Emilija är glad att Vilnius borgmästare har tillåtit vårens Pride-parad, men orolig för<br />
att deltagarna ska bli misshandlade av protesterande nynazister. Och hon är rädd att<br />
den nya lagen, genom att befästa traditionella könsroller, kommer att påverka Litauens<br />
minderåriga negativt.<br />
– Jag tror inte att lagen kommer att förändra samhället, men väl bekräfta och legalisera homofobiska<br />
attityder. De attityderna är farligare som lagliga, säger Emilija.<br />
Inblick: Utanförskap<br />
Bäst i klassen?<br />
En ny kartläggning av paraplyorganisationen för hbt-organisationer, ILGA, visar att Sverige, Danmark, Belgien, Nederländerna<br />
och Storbritannien hamnar i topp i EU när det gäller de lagliga rättigheterna för hbt-personer. Sämre ser det ut i<br />
östra Europa och i länderna kring Medelhavet. En av anledningarna tros vara religionen – många människor i länderna som<br />
sämre bevarar minoriteters rättigheter är troende, och kyrkan är väldigt inflytelserik både i politiken och samhället i stort.<br />
21
22<br />
Inblick: Utanförskap<br />
Kvotering i högskolan<br />
Text och foto: Magnus Nygren<br />
Tänk dig att du behöver träffa en läkare. Du bokar en tid på din<br />
vårdcentral, går dit på utsatt tid och läkaren kommer ut i väntrummet<br />
för att ta emot dig.<br />
- Hej, jag är dr. ... Ja, vad heter läkaren? Många tänker i ett<br />
liknande tankeexperiment att läkaren som man ska träffa är en<br />
äldre man. Varför är det så?<br />
Ett sätt att komma till rätta med problemet att vissa grupper<br />
ställs utanför eller åtminstone inte har samma tillgång till vissa<br />
positioner i samhället som andra grupper har är positiv särbehandling.<br />
Positiv särbehandling definieras i Nationalencyklopedin<br />
som “särbehandling med syfte att främja en jämnare fördelning mellan<br />
grupper genom att medlemmar av en underrepresenterad grupp ges företräde.<br />
Positiv särbehandling används som ett medel för att justera en<br />
snedfördelning av en grupp för att på så sätt ändra på uppfattningen<br />
att läkare är män och kvinnor är förskolelärare. Det vill<br />
säga, kvoteringen är snarare en metod för att förändra attityder<br />
än för att tillfälligt skapa en för samhället önskvärd fördelning<br />
av människor inom till exempel en yrkesgrupp.<br />
I Diskrimineringslagen ges utrymme för positiv särbehandling<br />
av de grupper som är underrepresenterade. Diskrimineringslagen<br />
2 kap, 2 §, 2 p: “åtgärder som är ett led i strävanden att främja<br />
jämställdhet mellan kvinnor och män och som avser annat än löne- eller<br />
andra anställningsvillkor”.<br />
Att kvotera, d.v.s. att öronmärka platser för en underrepresenterad<br />
grupp testades vid Jur. kand.programmet i Uppsala. Vid antagningen<br />
höstterminen 2003 var 10% av platserna reserverade<br />
för sökande vars båda föräldrar var födda utanför Sverige. Sökande<br />
som inte blev antagna till utbildningen stämde staten för<br />
diskriminering och fick rätt. I det här fallet var det fråga om så<br />
kallad stark positiv särbehandling, d.v.s. de priveligerade som antas<br />
genom särbehandlingen kunde ha sämre meriter än sökande<br />
som inte antogs. Sådan stark positiv särbehandling ansågs inte<br />
omfattas av undantaget från diskrimineringsförbudet i Likabehandlingslagen<br />
(motsvarande Diskrimineringslagen, för högskolan)och<br />
förfarandet utgjorde därför olaglig diskriminering.<br />
Kort efter domen i Uppsala fälldes även Örebros och Karlstads<br />
universitet för olaglig könsdiskriminering efter att ha öronmärkt<br />
studieplatser åt män på flera hälso- och vårdutbildningar.<br />
I domen mot Sveriges lantbruksuniversitet (SLU) var det fråga<br />
om så kallad svag positiv särbehandling som innebär att sökande<br />
från en underrepresenterad grupp särbehandlas endast<br />
när de sökande har lika, eller nästan lika meriter. SLU hade i<br />
en antagningsgrupp tillämpat viktad lottning som innebar att<br />
“Diskriminering går på tvärs mot ett demokratiskt samhälles<br />
grundprincip om alla människors lika värde och allas rätt att bli<br />
behandlade som individer på lika villkor. För att ge diskrimineringsförbuden<br />
på alla samhällsområden ett verksamt genomslag<br />
fordras att det finns effektiva sanktioner mot diskriminering. Vid<br />
övervägandena kring hur påföljderna vid diskriminering bör utformas<br />
i den nya diskrimineringslagen måste dessa aspekter särskilt<br />
beaktas. Principen om likabehandling och avskaffande av<br />
diskriminering ingår i de grundläggande mänskliga rättigheter<br />
som var och en ska tillförsäkras. Överträdelser av diskrimineringslagstiftningen<br />
bör därför ses som en allvarlig kränkning.”<br />
Proposition 2007/08:95<br />
manliga och kvinnliga sökande lottades mot varandra. Eftersom<br />
andelen kvinnliga studerande på SLU var 85% fick varje manlig<br />
sökanden inom antagningsgruppen 85% chans gentemot den<br />
kvinnliga sökanden som han lottades mot. Resultatet både 2006<br />
och 2007 blev att alla platser (tre respektive fem stycken) inom<br />
antagningsgruppen tilldelades manliga sökanden. Tingsrätten<br />
dömde SLU för diskriminering eftersom den viktade lottningen<br />
ansågs i praktiken innebära att platserna hade förbehållts<br />
manliga sökande. Effekten på jämställdheten såväl på utbildningen<br />
som på arbetsmarknaden var mycket liten jämfört med<br />
den avsevärt ingripande åtgärden mot de diskriminerande och<br />
därtill ansåg tingsrätten att ingen objektiv bedömning av de sökandes<br />
meriter och personliga förhållanden hade genomförts.<br />
Särbehandlingen stred enligt tingsrätten motEG-fördraget, och<br />
därmed också mot Likabehandlingsdirektivet. Hovrätten fastställde<br />
tingsrättens dom.<br />
EG-domstolen har fastslagit principer för att positiv särbehandling<br />
ska vara tillåten, vilka låg till grund för domen mot SLU;<br />
- Två sökande ska ha lika eller nästan lika meriter. Om det råder<br />
en påtaglig skillnad mellan två personers meriter eller personliga<br />
kvalifikationer är positiv särbehandling inte tillåten.<br />
- En egenskap som till exempel kön får inte vara automatiskt<br />
eller ovillkorligt avgörande, utan en objektiv bedömning måste<br />
göras av en sökandes alla meriter och personliga förhållanden,<br />
där även icke-traditionella meriter får vägas in.<br />
- Särbehandlingen måste stå i proportion till målet.<br />
Även Lunds universitet har felat. Vid antagningen till psykologprogrammet<br />
gav universitetet automatisk förtur åt det underrepresenterade<br />
könet (män)när flera sökande hade lika meriter.<br />
Hösten 2009 väcktes en grupptalan mot univrsitetet med krav
på skadestånd p.g.a. diskriminering. Parterna träffade en överenskommelse<br />
som gav diskriminerade kvinnliga sökande ett<br />
skadestånd på vardera 35 000kr. Sedan våren 2009 görs urvalet<br />
till psykologprogrammet vid lika meriter först genom högskoleprovet<br />
eller intervjuer och därefter tas hänsyn till det underrepresenterade<br />
könet.<br />
I mars <strong>2010</strong> meddelade Utbildningsdepartementet att regeringen<br />
vill avskaffa möjligheten att med stöd i högskoleförordningen<br />
ta hänsyn till kön vid antagning till högskolan. Förändringen<br />
föreslås träda i kraft i augusti och ska innebära att sökande med<br />
lika meriter ska skiljas åt med prov, intervjuer eller lottning.<br />
“- Detta är en mycket viktig principiell fråga. Alla individer har<br />
rätt att bli bedömda utifrån sina meriter. Att människor inte<br />
kommer in på sina drömutbildningar för att de har “fel” kön<br />
är inte acceptabelt. Det är viktigt att öka jämställdheten på högskolan,<br />
både på grundutbildningen och högre upp i strukturen,<br />
men att tro att man löser de problemen genom att, som idag,<br />
Inblick: Utanförskap<br />
sortera bort studiemotiverade unga kvinnor vid antagningen är<br />
naivt” säger högskole- och forskningsminister Tobias Krantz.<br />
Huruvida inte heller studiemotiverade unga män ska kunna<br />
sorteras bort har ingen uttalat sig om, men diskriminering är<br />
en allvarlig kränkning när den begås på grund av föråldrade<br />
föreställningar i samhället. Det ändras inte för den diskriminerade<br />
när det är samhället som står bakom den.<br />
23
24<br />
Inblick:Utanförskap<br />
Berlin - I utanförskapets gemenskap<br />
Text och foto: Hedvig Areskoug<br />
Med inställningen att jag skulle möta en sargad stad, präglad av många års splittring och förtryck, styrde jag istället stegen rakt<br />
mot en stad av hybrider, sammanvävda till en av vår tids största gemensamma stad; Berlin. När en stad delas i två händer något;<br />
ett utanförskap gör sig märkbart i den uteslutning som sker delarna emellan och en känsla av hierarkisk kamp blir betydande<br />
för det intryck som den delade staden ger sina betraktare. Ganska snabbt insåg jag att något var fel med den inställning som jag<br />
kom dit med; istället för att komma till en plats av kyla möttes jag av en öppenhjärtig och minst sagt blandad befolkning. Berlin är staden där<br />
utanförskapet har blivit den gemensamma faktorn, varje udda detalj uppfattas som positiv istället för nedvärderande och underlig.<br />
Spåren av den delade staden och det utanförskap som rådde går dock ingen besökare obemärkt förbi. En av de tydligaste symbolerna<br />
är Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche, en kyrka belägen på Breitscheidplatz mitt i de centrala delarna av Berlin. Kyrkan bombades under andra<br />
världskriget och dess pampiga intryck vändes då till att bli av metaforisk vikt för stadens sårbarhet. På många sätt går Berlins kluvenhet att<br />
spåra i arkitekturen där nybyggda skyskrapor samsas med äldre bebyggelse. Potsdamer Platz, en gång en av Berlins mest livliga platser, blev<br />
efter andra världskriget ödelagd och delades i två delar efter murens inträde. Idag har området bebyggts med skyskrapor och andra moderna<br />
byggnader som vittnar om högteknologi. Kanske är det här jag mest märker av ett främlingskap och en kyla då byggnadernas formspråk inte<br />
talar till mig som människa utan berör något omänskligt och futuristiskt.<br />
En sväng om till East-Side-Gallery, den längst bevarade delen av Berlinmuren, är en annan påminnelse om det utanförskap som<br />
numera är åtminstone fysiskt uppbrutet. Istället låter sig estetiska uttryck från 118 konstnärer<br />
uppvisas på den drygt kilometerlånga sträckan, ett uttryck för glädje över murens fall och ett<br />
tecken på den nyvunna öppenhet och gemenskap som Berlin fick efter att muren föll. I mångt<br />
och mycket är Berlin en stad där kulturen tar sig fria uttryck och bryter av från normerna. Stora<br />
institutioner får se sig i ständig konkurrens med framväxande subkulturer. Ett besök på Tacheles<br />
Kunsthaus gör ingen besviken som vill se det rebelliska och bohemiska livet i kreativt utlopp.<br />
Ett en gång konkursdrabbat och sedermera tomt varuhus ockuperades på 1990-talet av en<br />
grupp konstnärer från olika delar av världen. Gemensamt stod de för individualistiskt tänkande<br />
och testandet av nya idéer och uttryckssätt. Idag kan du vandra runt i det nerklottrade huset och<br />
i olika rum besöka konstnärer och konsthantverkare. Ute på innergården samsas skulpturer och<br />
serveringar och känslan av ett idag något kommersialiserat turistmål är märkbart även om den<br />
frisläppta och rebelliska känslan är övervägande.<br />
Det bästa sättet att uppleva alla de egenheter Berlin bjuder på är att promenera runt<br />
i de olika stadsdelarna. Kreuzberg är ett av de områden som är gemytligast och det lämpar sig<br />
väl för att strosa omkring och insupa atmosfären. Caféer och barer ligger sida vid sida med små<br />
affärer som säljer allt du inte visste fanns. Här kan du se många slitna hus då det tillhört en av<br />
de fattigaste delarna av staden, men idag är det ett av de populäraste områdena att bosätta sig i.<br />
Om du någonsin funderat över hur det skulle vara att befinna sig i en upp- och- nedvänd-värld<br />
rekommenderas ett besök på Madame Claude, en bar belägen i Kreuzberg där skorna sitter<br />
fast i taket och möblerna är vända upp och ner. Med viss risk att snubbla sig fram i den något<br />
ojämna lokalen är det väl värt ett besök för att se hur det skulle kunna upplevas att vara utanför<br />
en normal rumsuppfattning.<br />
Det är med glädje jag konstaterar att Berlin är en av de städer i världen som med öppna<br />
armar tar emot alla typer av människor och tillsammans bildar de en gemenskap av det<br />
utanförskap som fört dem samman. Jag lämnar en stad där utanförskapet har gett styrka att<br />
bevisa gemenskapens existens, en stad uppbyggd av hybrider såväl mänskligt som materiellt.<br />
Det är glädjen i att samsas på samma yta, att dela samma saker, men ändå vara egen som gör Berlin till den ultimata staden för utanförskapets<br />
uteslutande.
26<br />
Inblick:Utanförskap<br />
Perspektiv:<br />
Text och foto: Hedvig Areskoug<br />
Du tror dig veta att ett medborgarskap gör dig såväl<br />
berättigad som skyldig till en rad olika bestämmelser<br />
lagfästa och tillämpbara i ditt land. Just det<br />
ja, ditt land, en ganska intressant språklig funktion<br />
som finns i om inte alla, så i varje fall en hel del språk. Vad<br />
händer om du känner att genitivformen inte alls passar ihop<br />
med det land du föddes i, som du tvingats tillhöra? Eller så har<br />
du kanske berövats det som du en gång ansåg vara ditt land till<br />
förmån för krig, förtryck eller politiskt maktspel. Du tvingas<br />
fly och söka skydd i ett annat land. Det var ditt land, nu är det i<br />
någon annans besittning.<br />
Att vara flykting är att vara utanför, för vad är hemma<br />
och vad är borta? Under vems lagar ska man lyda, hos vilket<br />
lands lagstiftare ska man anse sig förpliktigad att handla? Det<br />
är inte lätt att känna viljan att återvända till det land man borde<br />
vara innanför när det som eftersträvas där är att man ska känna<br />
sig utanför. Frågan är om det blir lättare att komma till ett nytt<br />
land? Att veta att man egentligen inte hör hemma i det land man<br />
flyr till kan få vem som helst att känna utanförskapet krypa allt<br />
närmare. Hur välkomnande är det att vistas under de premisser<br />
som uppställs för flyktingar och asylsökande? Med en titt på det<br />
senaste årets debatt som florerat i dagspress kan vi förstå att<br />
flyktingskapet är förenat med mer än hemlandets förtryck; en<br />
motvilja att ta hand om och stötta andra människor är utbredd<br />
även i det land som ska utgöra en åtminstone tillfällig trygghet.<br />
Den flyktingkonvention som Förenta Nationerna 1951<br />
skapade ger svaren på de rättsliga aspekter som gör sig gällande<br />
kring flyktingars ställning i förhållande till de olika staterna.<br />
Genom att ratificera konventionen står asylländerna inför att ge<br />
i stort sett samma skydd till flyktingar som gäller för utlänningar<br />
som vistas i landet och de egna medborgarna. Av detta följer<br />
att de som kommer som flyktingar också ska följa de lagar som<br />
råder i asyllandet. Den komplexa situation som uppstår då en<br />
människa tvingas på flykt berör så många områden att det blir<br />
svårgreppbart. Tänk om du en dag tvingas fly från ditt hemland,<br />
du lämnar den trygghet som du haft i form av kunskapen om<br />
hur dina rättigheter och skyldigheter är i landet, för att kasta dig<br />
in i annan stats rättsystem. Ibland kanske det ställer till problem,<br />
i andra fall kanske flykten innebär en lättnad; en frihet. I båda<br />
fallen ställs du inför en form av utanförskap; att beakta hemlandets<br />
lagstiftning som förtrycker dig eller möta en ny stats rättssystem<br />
som du inte känner till.<br />
Att Danmark var det första land att skriva under flyk-<br />
flyktingar<br />
tingkonventionen kan idag nästan tyckas vara paradoxalt; ett land<br />
vars flyktingar och invandrare får kämpa hårt mot en restriktiv<br />
och ovälkomnande flyktingpolitik. I Sverige finns flyktingars<br />
utanförskap väldokumenterat i pressen genom uttalanden och<br />
reportage om kommunen som lovar att ”Här är friheten större”.<br />
En devis vars sanningshalt är en helt annan för ditkommande<br />
flyktingar. Utanförskapet kan göra sig gällande även om du tror<br />
dig känna ditt land om makten kommer i fel människors händer.<br />
Då är det viktigt att veta att det finns 143 länder i världen som<br />
alla har ställt sig bakom de ord som utlovar att beakta de mänskliga<br />
rättigheterna och ge ett, om än tillfälligt, innanförskap.
Antalet antisemitiska hatbrott fördubblades i Skåne<br />
under 2009 jämfört med 2008. Bland de grövsta av<br />
dessa återfinns två brandattentat mot det judiska<br />
kapellet i Malmö. Därutöver har både kapellet och<br />
den judiska kyrkogården utsatts för klotter och skadegörelse<br />
ett flertal gånger.<br />
Skånepolisen misstänker dessutom ett stort mörkertal<br />
till följd av att få anmäler att de utsatts för hatbrott. En<br />
familj som nyligen intervjuades i Skånska Dagbladet<br />
överväger att flytta från Malmö – till stor del på grund<br />
av trakasserierna som de upplevt.<br />
Kommunstyrelsens ordförande i Malmö, Ilmar<br />
Reepalu, hamnade i blåsväder sedan han två gånger om<br />
gjort uttalanden som i debatten kommit att tolkas som<br />
Israel-fientliga eller rentav antisemitiska. I en intervju i<br />
Skånska Dagbladet den 27 januari sa Reepalu bland annat<br />
att Israel skapat en ”varböld” genom att använda<br />
oproportionerligt våld i Gazakriget. Han sa också att den<br />
judiska församlingen i Malmö borde ta avstånd för Israels våld<br />
mot civilbefolkningen i Gaza. Samtidigt uppmanade han företrädare<br />
för den muslimska befolkningen i Malmö att inte blanda in<br />
Malmös judiska befolkning i Israel-Palestina-konflikten.<br />
På ett seminarium med Pressklubben den 29 mars där<br />
<strong>Dissidenten</strong> närvarade menade Reepalu att han blivit ”grundlurad”<br />
av Skånska Dagbladets reporter. Reepalu uttalade sig i tron<br />
att intervjun, som behandlat ett delvis annat ämne, var avslutad.<br />
När artikeln med de kontroversiella uttalandena sedan skulle<br />
publiceras vägrade tidningen att göra de ändringar som Reepalu<br />
ansåg rimliga givet att han inte trodde att det han sagt skulle publiceras.<br />
Reepalu har dock aldrig påstått att han blivit felciterad.<br />
Det andra uttalandet gjordes i brittiska Sunday Telegraph<br />
den 21 februari, där Reepalu förnekade att det förekommit<br />
några attacker mot judar i Malmö. Detta citat avfärdade Reepalu<br />
på Pressklubbens seminarium som helt fabricerat.<br />
Reepalus uttalanden har även gett svallvågor i den<br />
svenska i<strong>nr</strong>ikespolitiken. Moderaternas Europaparlamentariker<br />
Gunnar Hökmark fördömde, i likhet med många andra, snabbt<br />
Reepalus uttalanden och krävde en ursäkt. Mona Sahlin lät också<br />
partipiskan vina och läxade upp Reepalu i strålkastarljuset. Men<br />
det fanns även röster på andra sidan, Aftonbladets ledarskribent<br />
Kennet Andreasson manade till lugn och tog Reepalus försvar.<br />
S-kvinnornas ordförande Nalin Pekgul fortsatte att<br />
elda på debatten i ett utspel i SVT:s Aktuellt den 8 april. Hon<br />
menade att politiker med invandrarbakgrund tar med sig, och<br />
eldar på, gamla etniska motsättningar när de engagerar sig i<br />
svensk kommunal- och rikspolitik. Pekgul sa sig veta att det finns<br />
radikala muslimer i samtliga svenska partier, och att de bidrar till<br />
hetsen mot judar i Malmö. Pekgul anklagade framför allt lokalpo-<br />
Inblick:Utanförskap<br />
Ogästvänligt klimat för judar i Malmö<br />
Text: Fredrik Robertsson Foto: Magnus Nygren<br />
litiker för att bedriva dubbelspel genom att föra en linje offentligt<br />
samtidigt som man ”vänder sig om och säger något helt annat<br />
till sin etniska grupp”. Svaret kom omedelbart när en M- och en<br />
S-politiker i Malmö, båda med invandrarbakgrund, slog ifrån sig<br />
anklagelserna.<br />
Pekguls utspel ska ses bland annat i ljuset av att den<br />
centerpartistiske riksdagskandidaten Mahmoud Adebe i höstas<br />
tvingades att hoppa av sin kandidatur sedan han offentligt förespråkat<br />
sharialagar i Sverige. Och riksdagens beslut (den 11 mars)<br />
att klassa Turkiets övergrepp på bland annat armenier i början av<br />
1900-talet som folkmord framfördes i Aktuellt-inslaget som en<br />
konsekvens av den ökade ”etnifieringen” som Nalin Pekgul anser<br />
sig se i svensk i<strong>nr</strong>ikespolitik.<br />
Ilmar Reepalu kom som båtflykting till Sverige under andra<br />
världskriget. Han har själv attackerats av högerextrema grupper.<br />
Skottattentatet mot hans bostad i maj 2005, som fortfarande<br />
inte är uppklarat, misstänks vara ett verk av högerextremister.<br />
Hakkors har flera gånger klottrats på hans bostad. Att detta inte<br />
ens noterades i den högljudda debatten som följde på Reepalus<br />
uttalande säger en hel del om hur hårt uppiskad stämningen är.<br />
Och en hel del om hur känslig frågan är.<br />
Reepalu har hela tiden poängterat att han uttalade sig i<br />
egenskap av privatperson. Han trodde att det var riskfritt att kommentera<br />
utrikespolitik – inte minst eftersom han i sitt kommunala<br />
uppdrag enligt lag inte kan och får hantera sådana frågor.<br />
Men Ilmar Reepalu borde veta bättre än så. I den största<br />
och mest infekterade konflikten sedan andra världskriget kommer<br />
man inte undan genom att hänvisa till kommunallagen. I synnerhet<br />
inte i skenet av händelserna i Malmö under den senaste tiden.<br />
27
28<br />
Utblick: Jordanien<br />
Jordanien – Mellanösterns identitetskris<br />
Text och foto: Emily Diab<br />
Tanken var från början att jag skulle skriva ett vanligt resereportage<br />
om Jordanien, där jag just nu befinner mig på utbyte genom Erasmus<br />
Mundus External Cooperational Window. Det stod dock tidigt klart<br />
för mig att detta reportage skulle ta en något annorlunda vändning.<br />
I samma ögonblick som jag anlände till Queen Alia International<br />
Airport i Amman och den milda vinterbrisen välkomnade mig på<br />
väg ut från flygplanet, slog det mig att denna resa skulle komma att<br />
innebära så mycket mera än en vanlig utbytestermin. Min utbytestermin<br />
i Amman, Jordaniens huvudstad, en plats jag inte besökt på 15<br />
år, en plats där delar av min familj som jag aldrig känt befinner sig,<br />
förvandlas från första stund till en i<strong>nr</strong>e resa som ska komma att sätta<br />
min svensk-arabiska identitet på sin spets.<br />
Jag är född och uppvuxen i Lund, en liten trygg svensk bubbla,<br />
där ens identitet definieras utifrån en akademisk referenspunkt.<br />
Att jag råkade ha en svensk mamma och en palestinsk pappa var<br />
aldrig någonting som jag behövde reflektera särskilt mycket över till<br />
skillnad från många andra svenskar med invandrarbakgrund utanför<br />
min lilla lundabubbla. Självklart har jag alltid varit väl medveten om<br />
att jag inte är precis som alla andra och att många sidor och personlighetsdrag<br />
hos mig präglas av mitt arabiska ursprung. Denna<br />
medvetenhet har dock alltid varit sammanknuten med en positiv<br />
känsla av uppskattning och tacksamhet för den ökade förståelse och<br />
öppenhet som en mångkulturell bakgrund medför. Det som präglat<br />
min delade nationella identitet är inte minst den obeskrivbara frustration<br />
som infinner sig varje gång jag ser sorgen i min pappas ögon<br />
vid de tillfällen då verkligheten blir alltför påtaglig, och jag inser att<br />
detta är en sorg jag aldrig kommer att kunna dela med honom. Det<br />
är denna känsla av otillräcklighet som har kommit att prägla min<br />
vistelse här i Jordanien, ett land som på många sätt representerar just<br />
det som jag upplever på min i<strong>nr</strong>e resa. Jordanien är Mellanösterns<br />
egen identitetskris.<br />
Majoriteten av Jordaniens 6,3 miljoner invånare har palestinskt<br />
ursprung. De palestinier som bor i något av landets 13<br />
flyktingläger är registrerade hos UNRAW (the United Nations Relief<br />
and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East),<br />
ett subsidiärt organ till FN som etablerades 1948 i direkt anknytning<br />
till den konflikt som då uppstod mellan araber och israeler.<br />
Dessa palestinier lever ännu idag, 60 år senare, under flyktingstatus<br />
- ett aktivt val då de inte gett upp drömmen om att någon gång i<br />
framtiden få återvända hem. Den andra gruppen av palestinier i Jordanien<br />
omfattar de som har jordanskt medborgarskap och som mer<br />
eller mindre accepterat att Jordanien numera är deras hemland. Av<br />
naturliga skäl är siffrorna därför inte helt tillförlitliga, men man kan<br />
med säkerhet säga att över 50 procent av den jordanska befolkningen<br />
är palestinier.<br />
Human Rights Watch kritiserade nyligen i sin rapport från<br />
februari <strong>2010</strong>, den jordanska regeringen för sitt agerande vad gäller<br />
tillbakadragandet av tusentals palestiniers jordanska medborgarskap.<br />
Sedan 1988 och i synnerhet under de senaste åren har den jordanska<br />
regeringen godtyckligt och utan förvarning berövat flera tusentals<br />
jordanier med palestinskt ursprung deras nationalitet, och därmed<br />
gjort dem statslösa. Att vara palestinier innebär för många en förvirring<br />
vad gäller tillhörighet och identitet, och i Jordanien är detta<br />
ännu mer påtagligt. Vad svarar jag på den ständigt återkommande<br />
frågan varje gång jag sätter mig i en taxi; ”Var kommer du ifrån”? –<br />
Ja, vad är jag egentligen? Svensk, palestinier, ursprungligen libanes<br />
eller kanske jordanier? Klart är i alla fall att det finns alldeles för<br />
många svar på en mycket enkel fråga. I en värld där nationell och<br />
religiös tillhörighet på många sätt och vis definierar vem du är, blir<br />
denna fråga dock mycket komplicerad och betydelsefull.<br />
Amman är Jordaniens huvudstad och en av de äldsta<br />
städerna i världen. Eftersom staden ursprungligen byggdes på sju<br />
kullar har Ammans olika stadsdelar namngivits i enlighet med det<br />
arabiska ordet för berg, d v s ”Jebel”, såsom ”Jebel Amman”, ”Jebel<br />
Weibdeh”, ”Jebel al-Hussein” o s v. Utsikten över stadens ”jebel”<br />
förstärker kontrasten mellan det moderna och liberala Västamman<br />
och det fattiga och konservativa Östamman. Amman beskrivs öppet<br />
som två städer, två världar som inte möts, en klyfta mellan ex-
tremt liberalt och extremt konservativt. Västra Amman präglas av<br />
grönområden, ambassader, caféer, barer och konstgallerier, medan<br />
östra Amman ses som bakåtsträvande på grund av de konservativa<br />
islamiska tendenser som vuxit fram det senaste årtiondet. Islam är<br />
den dominerande religionen i landet, då 92 procent av befolkningen<br />
utgörs av muslimer. Den kristna minoriteten består idag endast<br />
av 6 procent, en siffra som sjunkit betydligt på grund av migration<br />
sedan 50-talet, då närmare 30 procent var kristna. Precis som på<br />
många andra håll runt om i världen har Jordanien de senaste åren<br />
formats av islamistiska rörelser och allt större religiösa sympatier<br />
bland folket, samtidigt som landet även vittnar om progression i en<br />
strävan efter ett modernt och liberalt samhälle både på ett politiskt<br />
och vardagligt plan. Man möts av en stark kontrast mellan den stora<br />
andelen beslöjade kvinnor, en företeelse som för tio år sedan var<br />
mycket ovanlig, och stadens pulserande nattliv när barerna fylls av<br />
unga, liberala och utbildade jordanier, då alkoholen flödar och den<br />
västerländska musiken tar en tillbaka till vilken europeisk stad som<br />
helst. Många unga jordanier, som har möjlighet, åker utomlands för<br />
Utblick: Jordanien<br />
att studera. Vissa stannar kvar efter att de slutfört sina studier, men<br />
många kommer också tillbaka till Jordanien med en förhoppning om<br />
att kunna bidra till landets utveckling. Min uppfattning är att många<br />
unga jordanier befinner sig i en slags kulturell dragkamp mellan de<br />
traditionella och familjeorienterade idéerna och de västerländska individualistiska<br />
influenserna. I ett försök att finna sin kulturella identitet<br />
och samtidigt handskas med samhällets normer och förväntningar,<br />
hamnar många i ett kulturellt vakuum. Jag skulle vilja likna det<br />
vid en förlängd tonårskris där relationen till sex, alkohol, familj och<br />
vänner diskret utforskas fortfarande vid 30 års ålder.<br />
Jordanien har länge av väst setts som en föregångare i Mellanöstern<br />
vad gäller demokrati och mänskliga rättigheter, mycket på<br />
grund av det moderna och västvänliga kungaparet, kung Abdullah II<br />
och drottning Rania. Båda är mycket aktiva i Jordaniens demokratiska<br />
reformation och det pågående arbetet att höja statusen för<br />
mänskliga rättigheter. Väst har investerat mycket i att upprätthålla<br />
bilden av Jordanien som Mellanösterns enda demokrati och landet<br />
är närmast ett Mecka för utländska och lokala NGO’s. Frågan är<br />
om Jordanien verkligen är redo att identifiera sig med denna något<br />
påklistrade fasad. Visst, i jämförelse med många andra länder i Mellanöstern<br />
ligger Jordanien ljusår framför, men det finns fortfarande<br />
många interna problem, vilket bland annat visat sig i samband med<br />
den rapport som The National Center for Human Rights tagit fram<br />
för att utvärdera var landet befinner sig i fråga om mänskliga rättigheter.<br />
Man kan ifrågasätta om det verkligen är en god strategi att<br />
etablera hundratals utländska organisationer, när det saknas lokalt<br />
initiativ och verktyg för att förverkliga denna demokratiska utveckling<br />
inifrån. Det är en omöjlighet att implementera internationella<br />
principer om mänskliga rättigheter när dessa uppenbarligen inte<br />
finns representerade på individnivå. Faktum kvarstår att Jordanien<br />
fortfarande är ett klansamhälle, vilket påverkar det politiska livet och<br />
landets demokratiska färdriktning. Jag har svårt att se att folket identifierar<br />
sig med den bild som vi har av Jordanien i väst, om de ens är<br />
medvetna om den.<br />
Mina funderingar om min svenska identitet i ett nytt arabiskt<br />
sammanhang har förstärkts av den generella identitetskris som<br />
jag upplever att Jordanien går igenom. Att vara svensk och arab är<br />
det extrema av två världar, två starka identiteter som i mångt och<br />
mycket kämpar mot varandra; kollektivet gentemot individualism,<br />
religiöst gentemot sekulärt, traditionellt gentemot modernt o s v.<br />
Vart har då alla dessa funderingar lett mig? I slutändan spelar kanske<br />
identitet ändå ingen roll. Vad skulle hända om vi slutade klassificera<br />
oss utifrån religion, nationalitet etc? Kanske är det detta som behövs<br />
för att lösa en del av de problem som Jordanien upplever, kanske<br />
skulle detta bidra till större öppenhet och mer dialog, något som<br />
enligt min åsikt är en bristvara här. Och kanske skulle detta även<br />
minska den växande klyftan mellan öst och väst.<br />
29
30<br />
Utblick: Senegal<br />
En resa till utanförskap<br />
Text och foto: Nina Lind<br />
För ett tag sedan hittade jag mina anteckningar från när jag bodde i Senegal. Det är konstigt det där, hur gamla meningar kan ta en tillbaka.<br />
Plötsligt kände jag hettan igen, som ett ok över kroppen. Doften av svett sipprandes fram genom sidorna. Plötsligt satt jag inklämd mellan<br />
tre enorma svarta kvinnor på ett slitet säte stort nog för en, i en skranglig och färgglad minibuss. Det kostade 25 öre att åka (jättesnabbt)<br />
genom hela Dakar. I priset ingick kampen att inte flyga ut genom hålet där dörren nog skulle ha suttit. Varje gång bussen stannade hoppade<br />
en kille ut och lade stenar bakom hjulen så att vi inte rullade bakåt - den senegalesiska handbromsen.<br />
Som vit, på gränsen till grön, inklämd bland kvinnor som var svarta, gyllene, nästan lila, var min känsla av att inte riktigt passa in<br />
kanske inte helt obefogad. Dessutom är jag fräknig. Senegaleserna hade aldrig sett någonting liknande.<br />
Det var alltid någon som skrek “toubab!” (viting) efter mig på gatan. Alltid. Högt, eller väsande. En gång på en brottningsmatch hälsades<br />
publiken med “Madames, Monsieurs et Toubabes”. Vi vitingar hade bildat ett eget kön.<br />
Men det var inte bara det där med blekheten. Stan, och människorna i den, följde mönster som jag till en början för mitt liv inte<br />
kunde urskilja, än mindre förstå eller följa.<br />
Så småningom började jag tyda tecknen. Efter att dagligen i nästan en månad varit farligt nära att bli överkörd, blev det plötsligt<br />
mycket lättare att korsa gatan. Inte för att jag blivit bättre på att navigera mellan vilt farande bussar, mopeder, åsnevagnar, gula taxibilar med<br />
löst hängande dörrar och sand som yrde, visade det sig. Det var bara inte så många som hade råd med bensin i slutet av månaden.<br />
När jag väl kommit över gatan kunde det hända att alla män plötsligt, som på given signal, kastade sig ner på marken. Oberoende<br />
av var de var eller vad de gjorde. Mattor kastades ut, pannor vändes mot Mecka. Mitt på trottoaren, innan jag hade fått nötterna jag betalat<br />
för. Hur lång är en bön? Jag kom att förbanna de där bönerna. Eller inte bönerna, såklart. Utannonseringen. Klockan 05.00. Varje morgon.<br />
Skulle jag, som av ett under, missa vrålet från minareten kunde jag lita på att stadens får inom kort fick upp mig med sina bräkanden.<br />
Jag har aldrig tidigare sett en så fårfylld stad som Dakar. Det trappades upp mot Tabaski, högtiden då varje familj ska offra minst ett får till<br />
Mohammeds ära. Dagarna innan festen svämmade det nästan över: fåren stod uppbunkrade i rondeller, på hustak, fastsurrade på biltak.<br />
Efter helgen fanns det inte ett får kvar i hela stan. (Förutom det utanför mitt rum - som bääade högre än någonsin av ren lycka över att ha<br />
överlevt.)<br />
Jag jobbade som engelsklärare i en skola för barn som inte hade så väldigt mycket mer än den där skolan att gå till. Det var fantastiskt<br />
svårt och fantastiskt jobbigt. Ibland fantastiskt. För mig var det extra svårt, eftersom jag av någon för barnen outgrundlig anledning,<br />
inte ville slå mina elever. Ofta kom de fram och lade piskan i min hand. På riktigt. En afrikansk lärare, ansedd som en av de snällare, delade<br />
med sig av sin metod: “Om man bara slår dem tillräckligt mycket i början av terminen, vinner man respekt och behöver inte slå så mycket<br />
resten av året. Pröva det.” En annan kollega förklarade hur bra traditionen med månggifte fungerar, eftersom konkurrensen får fruarna att<br />
anstränga sig hårdare, och därmed prestera bättre.<br />
Ni förstår. Det var så mycket som var svårt att förstå. Och mycket jag ville förändra. Det var tack vare utanförskapet jag såg allt det<br />
där, men också på grund av det som det var svårt att komma riktigt nära. I Senegal pratar man officiellt franska, men på riktigt wolof. Att<br />
inte behärska språket, att 70 procent av konversationerna fördes ovanför huvudet på mig, var väldigt exkluderande.<br />
Men jag var ofta väldigt mycket innanför också. Det finns inget finare än när en liten, hårt flätad flicka kommer nära och viskar:<br />
“Du var min allra första engelsklärare. Jag kommer aldrig att glömma dig.”<br />
Eller att varje kväll sitta på golvet kring en skål fylld med ris och fisk att dela med nio andra par händer. Tanken på om de tvättade<br />
sina fick jag förtränga snabbt. Att tilldelas äran att få suga på fiskhuvudet (komplett med ögon och gaddar) vägde tyngre. Många var fattiga,<br />
men delade alltid så att det räckte till alla. Det ligger en väldigt inkluderande värme i det.<br />
En dag, inte så långt innan jag skulle åka hem till Sverige igen, gick jag förbi en kille med en t-shirt. På t-shirten stod det: the future<br />
looks as bright as we do.<br />
Där var det, det kanske största utanförskapet jag skulle stöta på. Jag kunde, och skulle, åka därifrån. Till en värld han måste kämpa<br />
hårt för att släppas in i.
Inför valet - Riksdagspartierna svarar<br />
Av: Daniel Backe<strong>nr</strong>oth<br />
<strong>Dissidenten</strong> hörde av sig till de sju nuvarande riksdagspartierna och fick svar från alla utom Folkpartiet.<br />
1. Hur betecknar ert parti sin ideologi?<br />
2. Vilken/vilka är de absolut viktigaste frågorna för ert parti inför valet?<br />
3. Juridiken i EU-länderna är en blandning av dels nationell, dels EU-rätt. Anser ert parti att man bör minska eller öka europarättens inflytande i<br />
medlemsstaterna, alternativt lämna dagens läge oförändrat?<br />
4. När det kommer till jämställdhet, vilka är ert partis åsikter om hur man bäst kan förbättra denna i Sverige?<br />
5. Statsskicket - bör Sverige behålla, förändra eller avskaffa monarkin?<br />
6. 2011 träder vissa ändringar i Studiestödslagen i kraft. Finns det något som ert parti hade sett gjorts annorlunda eller som annars bör ändras med<br />
avseende på studerandes situation i Sverige?<br />
Vänsterpartiet (V)<br />
1. Vi är ett feministiskt och socialistiskt parti.<br />
2. Att bygga världens bästa välfärd, utan vinstintressen.<br />
Förbättra arbetslivet för kvinnor – rätt till fasta jobb på heltid.<br />
Frihet på Internet – nej till FRA och IPRED och andra lagar som<br />
tillåter att teleoperatörer och staten övervakar dig.<br />
3. Med Lissabonfördraget (som gäller sedan 1 dec 2009) fastslås det att<br />
EU-rätt gäller framför nationell rätt och det är lite eller inget vi i Sverige<br />
kan göra åt det nu. Men om Vänsterpartiet hade fått bestämma, så hade<br />
vi velat att den enskilde medlemsstatens lagstiftning inte hade behövt<br />
bli föremål för tvist i EU-domstolen.<br />
4.Ge män och kvinnor samma förutsättningar att delta (och leva) i<br />
samhället. Just därför kräver vi individuell föräldraförsäkring, rätt till<br />
fasta jobb på heltid, utbyggd, offentligt finansierad välfärd.<br />
5. Avskaffa monarkin. Det är en förlegad, odemokratisk institution, där<br />
man ärver sitt ämbete, inte värdigt Sverige år <strong>2010</strong>.<br />
6. Vänsterpartiet har länge ansett att en studiemedelshöjning är den<br />
viktigaste och mest akuta förändringen som behöver göras i studiestödet.<br />
I den studiesociala kommitténs slutbetänkande Stärkt stöd<br />
för studier (SOU 2009:28) finns också en rad förslag till förbättringar<br />
för studerande. Bland annat menar en enig kommitté att studiemedlen<br />
behöver höjas med 700 kronor per månad. I förhållande till behovet<br />
av en studiemedelshöjning är ingen av regeringens förslag till förändringar<br />
2011 särskilt akut. Vänsterpartiet tycker att det är märkligt att<br />
regeringen nästan helt bortser från kommitténs förslag trots ett brett<br />
parlamentariskt stöd.<br />
Centerpartiet (C)<br />
1. Liberal grön decentralism.<br />
2. Sysselsättningen, företagandet, miljön, välfärden.<br />
3. Centerpartiet brukar prata om att EU ska vara smalare men vassare.<br />
Med det menas att unionen ska prioritera och kraftsamla för att kunna<br />
möta de stora gränsöverskridande problemen. EU ska däremot inte<br />
jobba med frågor som enskilda människor på lokal beslutsnivå bättre<br />
kan bestämma över.<br />
4. Jämställdheten kan förbättras genom att träget arbete att ändra på<br />
gamla, stela maktstrukturer. Partierna måste skapa opinion, delta i debatter,<br />
och på olika sätt verka för en ökad kunskap om jämställdhet.<br />
Föräldraförsäkringen måste ses över. Lika lön för lika arbete. Fler kvinnor<br />
i styrelserum.<br />
5. C vill bevara monarkin i dess nuvarande form – ett kungahus som<br />
endast har en representativ funktion. Då handlar det alltså inte om att<br />
ha någon egentlig makt, utan att mera vara en symbol för nationen<br />
Sverige. Kungahuset skapar en bra reklam för vårt land, något som<br />
både industrin och turistnäringen kan dra nytta av. Det finns ett brett<br />
folkligt stöd för monarkin.<br />
6. De statliga anslagen till forskning skulle kunna öka mer. De borde<br />
kunna närma sig enprocent-målet. Fler platser på komvux kan komma<br />
att behövas.<br />
Miljöpartiet (MP)<br />
1. Grön ideologi.<br />
2. Vi vill ha en storsatsning på en omställning som skapar nya gröna<br />
jobb, ökad trygghet och ett starkare Sverige. Vi vill skapa ett långsiktigt<br />
hållbart samhälle som kan möta framtidens utmaningar. Vi vill satsa på<br />
entreprenörskap och småföretagande.<br />
3. Inom flera områden vill vi minska inflytandet, t.ex. jordbruket och<br />
integritetskränkande övervakning. Men det finns givetvis också områden<br />
där mer EU-rätt hade varit bra, exempelvis vissa miljö- och klimatfrågor.<br />
4. Vi behöver dels jobba kortsiktigt med att föräldraförsäkringen ska<br />
delas i tre delar där varje förälder får en del av försäkringen och där de<br />
kan välja att disponera den tredje delen som de önskar samt att införa<br />
en lag om en kvotering till börsbolagens och de offentliga bolagens<br />
styrelser. Men vi måste också jobba långsiktigt mot begränsande könsnormer<br />
i samhället, genom genuspedagoger och skärpt diskrimineringslagstiftning.<br />
5. Vi menar att monarkin inte är förenlig med modern monarki. Vi har<br />
inget skarpt förslag om förändring i dagsläget.<br />
6. Höja bidragsdelen i studiemedlet med 900 kronor i månaden. Förlänga<br />
antalet terminer man kan få studiemedel - från tolv till fjorton.<br />
Höja fribeloppet. Förbjuda särbehandling av studenter som söker socialbidrag.<br />
Slopa åldersgränsen för bostadsbidrag. Ge forskarstuderande<br />
rätt till doktorandtjänst. Göra det möjligt att vara sjukskriven på deltid<br />
och studera på deltid. Halvera karenstiden vid sjukdom.<br />
31
Moderaterna (M)<br />
1. Liberalt/konservativt. Moderaterna är ett parti för hela Sverige. Vi<br />
arbetar för alla människors frihet. Med närvaro i människors vardag<br />
och insikt i vår tids samhällsproblem, söker Moderaterna svaren på hur<br />
Sverige kan bli ett bättre land för alla.<br />
2. Jobben, stabila offentliga finanser, rättvisa, brottsbekämpning, utveckling<br />
av välfärden<br />
3. Vi tycker att det är viktigt att samarbetet används på rätt sätt och<br />
att det finns tydliga gränser för vad unionen ska ta sig för. Det nationella<br />
självbestämmandet ska värnas och EU ska koncentrera sig på<br />
gemensamma frågor som länderna inte kan lösa på egen hand. Med<br />
andra ord gränsöverskridande problem men vi vill inte stifta EU-lagar<br />
där den nationella lagstiftningen är tillräcklig. Lissabonfördraget som<br />
trädde i kraft 1 december 2009 klargör tydligare balansen av den lagstiftande<br />
kompetensen mellan nationell rätt och EU-rätt.<br />
4. För att bli jämställda och självständiga måste kvinnor kunna leva<br />
på sina löner. Våra jobbskatteavdrag har gett dem som tjänar minst,<br />
ofta kvinnor, mer kvar i plånboken. Vi vill fortsätta sänka skatten för<br />
dem som tjänar minst. Moderaterna verkar för att föräldraförsäkringen<br />
ska bidra till en jämställd arbetsmarknad och ett jämställt familjeliv. Vi<br />
vill förenkla och förstärka jämställdhetsbonusen. Vi vill integrera jämställdhetsutbildning<br />
i pedagogutbildningar till skola och förskola samt<br />
införa en jämställdhetsmärkning av skolor och förskolor. Moderaterna<br />
vill fortsätta bekämpa våldet mot kvinnor. Vi har lagt fram en historisk<br />
handlingsplan för att motverka mäns våld mot kvinnor. Vi vill skärpa<br />
straffen för våldsbrott och arbeta förebyggande med förövarna och<br />
öka stödet för de utsatta. Vi vill fortsätta vårt arbete med att prioritera<br />
jämställdhet och kvinnors roll i utvecklingen i biståndspolitiken.<br />
5. Behålla<br />
6. Vi moderater är nöjda med de kommande förändringarna, det är<br />
viktigt att gränsen på fribeloppet höjs så att det även för studenter<br />
lönar sig bättre att arbeta. På längre sikt, när ekonomin tillåter, vill vi<br />
avskaffa fribeloppet på lånedelen helt. Det är även viktigt att regeringens<br />
linje om att höja kvaliteten i grundutbildningen fortsätter.<br />
Kristdemokraterna (KD)<br />
1. Kristdemokrati, personalism<br />
2. Arbete och ekonomi, regeringen har tagit Sverige ur en finanskris,<br />
nu måste finanserna vårdas. Välfärdens kvalité och politikens<br />
gränser, dvs. var går gränsen där politiker inte ska styra<br />
och ställa och bestämma.<br />
3. Vi sympatiserar med EU:s nya fördrag, där det råder god balans<br />
mellan mellanstatliga och överstatliga beslut. Dvs. maktbalansen<br />
mellan rådet, minister-rådet, parlamentet och kommissionen<br />
är bra. Det råder även balans när det gäller europarättens<br />
inflytande, även om vi självklart inte sympatiserar med alla<br />
beslut.<br />
4. Precis som när det gäller diskrimineringen av våra äldre,<br />
handlar det mycket om attityder. Vi behöver samtala om det i<br />
hemmen, skolan och arbetsplatser. De som idag sitter i ex. bolagsstyrelser<br />
bör bättre sondera terrängen och aktivt söka efter<br />
kvinnor.<br />
5. Vi vill behålla den konstitutionella monarkin i dess nuvarande<br />
form.<br />
6. Idag är den ekonomiska situationen bekymmersam för många<br />
studenter, vilket riskerar att ta kraft och fokus från studierna.<br />
Det är inte bra. Vi vill därför höja studiemedlet och ta bort fribeloppsgränsen,<br />
alternativt att man inför beräkning på helår.<br />
Idag beräknas fribeloppet per termin och skarven vid sommaren<br />
gör att en del överstiger fribeloppet på hösten när lönen betalas<br />
ut.<br />
Socialdemokraterna (S)<br />
1. Socialdemokratin är en folkrörelse som i över hundra år har stått<br />
upp för frihet, jämlikhet och solidaritet i Sverige och resten av världen.<br />
Vi kan aldrig acceptera att människans bakgrund begränsar hennes val.<br />
Vi vill att Sverige ska vara möjligheternas land. Vår politik handlar ytterst<br />
om att möjliggöra för var och en att forma sitt eget liv – att få ett<br />
arbete, att kunna bilda familj, att kanske läsa den där utbildningen som<br />
man drömt om – att kunna förverkliga sitt livs äventyr.<br />
2. Vi socialdemokrater sätter jobben först. Varje arbetad timme är viktig<br />
– för den personliga friheten och för landets ekonomi. Vi vill använda<br />
politiken för att investera i nya jobb – i utbildning för att människor ska<br />
kunna stärka sin egen konkurrenskraft, i infrastruktur och annat som<br />
förenklar rörligheten i samhället samt i forskning, entreprenörskap och<br />
ny teknik. Så skapas fler företag och nya jobb. När vi är fler som jobbar<br />
så växer landets ekonomi – och då kan vi utveckla välfärden.<br />
3. Europarätten är under ständig utveckling och det har vi principiellt<br />
inget emot. EU har ett nytt fördrag - Lissabonfördraget - som vi<br />
stödjer. Det är t.ex bra att rättssäkerheten utvecklas på Europanivå till<br />
förmån för medborgarna. Om lagstiftning ska ske nationellt eller på<br />
Europanivå skiljer sig från fall till fall. I viss mån kan länderna påverka<br />
detta genom bland annat en subsidiaritetskontroll. Det är bra menar<br />
vi.<br />
4. Under de borgerliga regeringsåren har jämställdhetsarbetet gått<br />
bakåt. Jämställdhetsdebatten har blivit mer lågmäld och fokus har flyttats<br />
från samhället till hemmet och individerna. Men jämställdhet handlar<br />
inte bara om vems tur det är att diska, utan om samhället, om vilket<br />
Sverige och vilken värld vi vill leva i. Vi socialdemokrater vill vända<br />
kräftgången för jämställdheten i Sverige. Vi måste på allvar angripa<br />
grunden för den könsuppdelade arbetsmarknaden. Arbetslinjen och<br />
vår nya utbildningslinje gäller kvinnor och män lika. Skatte-, familje-<br />
och näringspolitiken ska premiera arbete och företagande bland kvinnor<br />
– inte leda till att kvinnors sysselsättningsgrad sjunker. I grunden<br />
handlar jämställdhet om alla människors lika värde. Vi avvisar tanken<br />
att det skulle vara det biologiska könet som skapar de stora skillnaderna<br />
i mäns och kvinnors liv och villkor.<br />
5. I det socialdemokratiska partiprogrammet förespråkas en övergång<br />
från monarki till republik. Men det svenska statsskickets konstruktion<br />
som en konstitutionell monarki är ett resultat av en bred politisk<br />
uppgörelse som vi socialdemokrater står bakom. I uppgörelsen ingår<br />
också de delar som rör statschefens roll vid riksdagens öppnande, religionstillhörighet<br />
och den straffrättsliga immunitet som statschefen<br />
åtnjuter. Frågor kring statsskicket och statschefens ställning ingick heller<br />
inte bland de författningsfrågor som den parlamentariskt tillsatta<br />
grundlagsutredningen hade att behandla.<br />
6. Studiestödslagen tog mest upp praktiska förändringar som det finns<br />
bred enighet om i riksdagen. Vi är besvikna över att man inte tog upp<br />
frågan om studenters möjlighet till sjukskrivning på ett bra sätt, det<br />
måste behandlas ordentligt. När det gäller studiestödet vill vi framför<br />
allt förbättra den ekonomiska situationen för studenter med barn, det<br />
är den grupp av studenter som har det svårast ekonomiskt idag.
Kultur<br />
& Nöje<br />
På spaning efter den grupp som flytt<br />
Text: Hedvig Areskoug<br />
Inte sällan ger ett par års intensivt gruppsamarbete upphov till solokarriärer av stundtals<br />
varierande kvalitet. Oftast faller solokarriärslotten på den bandmedlem som antingen<br />
finner sin popularitet så stor att den inte ryms inom gruppen, eller möjligen den raka<br />
motsatsen; avsaknaden av att få stå i centrum gör en karriär på egna ben lockande. Vilket<br />
av tidigare nämnda skäl som anses mest relevant när det kommer till utbrytarna från bandet<br />
The Strokes får nog låtas vara osagt. Säkert är att ett av 2000-talets största New Yorkband<br />
efter tre skivor valde att möta utanförskapet och resultatet blev tämligen olika.<br />
Den första att prova livet utanför gruppens säkra väggar var gitarristen Albert<br />
Hammond Jr. som med sin debutskiva ”Yours to Keep” gjorde ett välkommet inträde<br />
på musikscenen för lyssnarna. Förknippat med The Strokes var det den aningen råa,<br />
okammade och hastiga tonen som på Hammond Jr.’s skiva istället fick stå tillbaka för ett<br />
mer samlat material. Skivan uppvisar välbearbetade spår som i den LP-hackat- inspirerade<br />
”Scared” når sin musikaliska höjdpunkt. Uppföljaren med den svårbegripliga titeln<br />
”¿Cómo Te Llama?” håller inte samma höga kvalitet, men är väl värd att omnämnas för<br />
solokarriärens omfattning.<br />
”Little Joy” blev The Strokes trummis Fabrizio Morettis utbrytarprojekt tillsammans<br />
med två andra musikaliska kompanjoner. Vad som är intressant är de olika musikuttryck<br />
som finns samlade i en människa, men som kommer till skilda uttryck i olika<br />
konstellationer. Little Joy’s musik förefaller betydligt mer uppsluppen än The Strokes,<br />
med inslag av sydamerikanska influenser som ger en medryckande känsla. Den typiska<br />
poplåten finns inte här, men likväl är det lättlyssnat och ypperligt som bakgrundsmusik<br />
när man vill höja den mysappellerande faktorn.<br />
Sist, men kanske störst och mest uppmärksammad är sångaren Julian Casablancas<br />
soloskiva ”Phrazes for the Young” som såg sitt ljus i slutet av förra året. Casablancas<br />
hade bytt bort den ostädade framtoningen till förmån för ett electroinspirerat album.<br />
Den karaktäristiska rösten från The Strokes- tiden finns kvar, men i behärskad variant.<br />
Vad man frågar sig är om vi någonsin vill höra Casablancas sjunga på något annat vis än<br />
sitt typiska The Strokes-manér?<br />
Om det var ett nytt The Strokes-album du ville hitta finns ingen hjälp att finna<br />
i dessa tre utanförskapsprövningar, men samtliga skivor är väl värda en lyssning för att<br />
konstatera det spridda uttrycket som en gång var samlat inom samma skivomslag. I<br />
väntan på ett nytt The Strokes-album försjunker jag förnöjsamt in i sidoprojekten och<br />
konstaterar att gruppmedlemmarnas frivilliga utanförskap faktiskt har lyckats fylla ett<br />
musikaliskt tomrum. Åtminstone behåller jag Albert Hammond Jr.’s debut ”Yours to<br />
Keep” nära tillhands när jag vill finna musikalisk harmoni.<br />
Skivrecension<br />
Broken Bells - Broken Bells<br />
Danger Mouse, mannen bakom mycket bra musik i form av Gnarls Barkley, Grey Album<br />
(mix av Beatles White Album och jigga mans Black Album) och mindre kända Dangerdoom<br />
som han bildar tillsammans med MF Doom, har nu slagit sig samman med James<br />
Mercer från popbandet The Shins och bildat Broken Bells. Tillsammans gör de blipbloppop<br />
med indiekänsla. Produktionen med orglar, blåsinstrument och blipblop tillsammans<br />
med Mercers indierockigt sträva röst är en spännande blandining. Gillar man Gnarls<br />
Barkley lär man även gilla detta, man kan höra likheter men medan Gnarls är mer soul<br />
är Broken Bells mer pop. Kort sagt: inte för svåråtkomlig, experimentell pop som passar<br />
bättre i ipoden än på festen. Bästa spår: singeln The High Road.<br />
Magnus Nygren<br />
33
Redaktionen testar: Utanförskap<br />
34<br />
Vad är utanförskap för en jurist? Några medlemmar i <strong>Dissidenten</strong>s<br />
redaktion antog redaktörernas utmaning att försätta sig själva<br />
i utanförskap för lite förstahandsinformation. För att åstadkomma<br />
detta utnyttjade vi ganska så allmänt vedertagna fördomar i<br />
studentlund. Dolu§pexarnas Shenzi, Benzi och Flin utgjorde utmärkta<br />
förebilder inför vår kväll. Projektets destination var nationen<br />
som själva placerat sig på vänsterflanken av den politiska<br />
skalan och där vi hypotetiskt sett skulle sticka ut mest. Smålands,<br />
here we go!<br />
Vi peppade under förkvällen och kände oss redo för rollen som<br />
överklass. Vi hjärntvättade oss med ”Gucci Gucci Prada Prada”<br />
och googlade den dyraste champagnesorten för att kunna namndroppa<br />
fritt. Vi hade idéer om att begära att få gå före i kön, att<br />
beställa bubbel i baren och försöka betala med kreditkort, tala<br />
vitt och brett om fabricerade fritidsintressen som segling, golf<br />
och tennis och berätta om extravaganta resplaner, vara allmänt arroganta<br />
och självklart visa prov på veven på dansgolvet. Om inte<br />
det skulle räcka till så tänkte vi i sista hand gå fram till främlingar<br />
och provocera på personlig nivå.<br />
Modet sjönk lite när vi trippade närmare nationen i våra pumps<br />
och vi kände oss inte lika bekväma i våra roller som vi gjort tidigare<br />
under kvällen. När vi klev in på nationen var det till vår besvikelse<br />
väldigt tomt där, men annars såg det ut precis som vilken annan<br />
nation som helst. Lokalen luktade inte marijuana och det fanns<br />
inga bilder på Stalin, Lenin eller ens Che Guevara på väggarna;<br />
ingen verkade vilja lindra oss i gamla mattor, spilla röd färg på oss<br />
och kasta oss genom fönstret när de märkt hur icke-vänstra vi såg<br />
ut att vara. Några killar började prata med oss och det visade sig<br />
att de var ekonomer. Ren slump, tänkte vi, tills vi upptäckte ett par<br />
äkta backslicks på dansgolvet. Då insåg vi att våra onda planer inte<br />
skulle bli av. Den fabricerade och överdrivna stockholmsdialekten<br />
försvann och hakan sjönk åter några centimeter närmare marken.<br />
Vi tappade modet och bubblet i baren blev istället öl.<br />
Det tog inte lång tid förrän pärlorna åkte ned i väskan och håret<br />
släpptes ut. Det definitiva avsteget från den initiala planen kom<br />
när hungern smög sig på. Menyn erbjöd pulvermos som vi gladeligen<br />
åt med lingonsylt och ättiksgurka. Stärkta av moset gjorde<br />
vi ett kort besök på dansgolvet, men inte heller veven utgjorde ett<br />
stort avsteg från resten av besökarna. I stort sett alla stereotypiska<br />
studentkategorier.<br />
På väg ut träffade vi en glad engelsktalande student som frågade<br />
vad vi tyckte om klubben. ”It was a rather lousy party”, sa Snövit<br />
respektlöst. Vi hade för länge sedan konstaterat att detta skulle bli<br />
Lunds dyraste halvtimme; värdet av kvällens upplevelser understeg<br />
nämligen i våra ögon de 80 riksdaler vi hade betalat för att<br />
komma in på denna electro-klubb. Efter ett kort samtal visade det<br />
sig att killen var en av kvällens organisatörer. Han bad om ursäkt<br />
och påpekade att detta här hade varit årets sämsta kväll för dem,<br />
inte minst på grund av flera konkurrerande evenemang, bland annat<br />
något som hade med karnevalen att göra. Han lovade att de<br />
skulle anordna något stort och mer typiskt för Smålands nation<br />
sista helgen i maj och föreslog att vi borde komma tillbaka då.<br />
Summan av kardemumman blir att experimentet misslyckades totalt,<br />
om man anser att vårt mål hade varit att bekräfta stereotypen.<br />
Däremot lärde vi oss en ovärderlig läxa; det krävs mod för att<br />
sticka ut ur mängden!<br />
Spelrecension<br />
Final Fantasy XIII<br />
Det är ett välbekant fenomen, för envar som är någotsånär intresserad av tvspel,<br />
att enorma förväntningar väcks varje gång det japanska företaget Square<br />
Enix finner för gott att släppa en ny del i sin omåttligt populära spelserie Final<br />
Fantasy. Det är tyvärr tveksamt huruvida denna, den trettonde delen i sagan,<br />
lever upp till förväntningarna.<br />
I egenskap av det första spelet i serien att släppas till den sjunde generationens<br />
tv-spelskonsoler (Playstation 3 och Xbox 360) synes spelet i första hand rikta sig<br />
till nykomlingar till spelserien. Bandesignen är ytterst simpel. Stridssystemet är<br />
från början begränsat för att, i takt med att spelaren vänjer sig vid det, långsamt<br />
bli mer avancerat. Speltekniskt leds spelaren vid handen för att först efter ett<br />
trettiotal timmars speltid få full kontroll över karaktärerna.<br />
Det skall villigt erkännas att dessa faktorer inte automatiskt innebär ett dåligt<br />
spel, även om luttrade veteraner torde finna spelets begränsningar något frustrerande<br />
till en början. Därutöver brister dock spelet på en avgörande punkt: berättelsen.<br />
Spelet börjar in medias res, vilket per se inte är ett dåligt dramaturgiskt<br />
instrument. Den förvirring som i detta fall uppstår leder dock till att spelaren<br />
under lång tid känner sig obekant med världen och karaktärerna. Den kanske<br />
viktigaste drivkraften bakom bestående intresse för en berättelse, i vilket format<br />
den än må vara, är som bekant sympati för karaktärerna, och i detta fall tar det<br />
på grund av den mystik som inledningsvis omger samtliga rollfigurer alltför lång<br />
tid innan spelaren ens ges möjligheten att känna något alls för dem.<br />
Final Fantasy XIII är audiovisuellt ett storslaget spel, och det skall rekommenderas<br />
blott med anledning av att det är såpass genomarbetat. De som sedan<br />
tidigare är bekant med spelserien bör dock bereda sig för en genomsnittlig och<br />
förhållandevis förutsägbar berättelse som faller till föga för flertalet av sina<br />
föregångare i det universum som är Final Fantasy.<br />
Jack Forsythe
INSÄNDARE<br />
HEJ DISSIDENTEN!<br />
Jag undrar hur caféverksamheten på<br />
Juridicum bedrivs? Är det JF eller något<br />
utomstående företag som har hand om<br />
försäljningen?<br />
Anonym<br />
HEJ ANONYM!<br />
Det är inte JF som har hand om caféet<br />
utan ett helt fristående företag, ISS, som<br />
hyr in sig hos fakulteten. JF har däremot<br />
två representanter i cafégruppen som<br />
träffas 1 gång per termin.<br />
ATT GÖRA I SOMMAR<br />
Text: Emma Svensson<br />
Tillhör du skaran som ska förkovra dig i de fördjupade kunskaper sommarkurser för med sig eller har du en annan anledning att stanna i Lund över<br />
sommaren? När gatorna ekar tomma i Lund och många studenter har lämnat universitetsbyggnaderna kanske det är dags att ta tillfället i akt och bege<br />
sig ut på äventyr i övriga Skåne. Här är några tips!<br />
I närbelägna Malmö finns det alltid mycket att hitta på. Är du inte så bekant med staden kan du följa med på en tur på ett par timmar med<br />
Malmö By Foot och lära dig mer om stadens historia. Vill du ha mer historia kan ett besök på Malmöhus slott passa. För att återuppliva ditt barnasinne<br />
kan du besöka Malmös leksaksmuseum på Fredriksbergsgatan.<br />
Räcker inte Malmö till ligger ju Köpenhamn på andra sidan bron med stort utbud av museum, restauranger och uteliv som sig bör i en huvudstad.<br />
Havet är aldrig särskilt långt bort och badmöjligheter finns det gott om! Vill du ha lite variation kan du ta en tripp till Dalby stenbrott och<br />
hoppa från klipporna ned i klart härligt vatten. På Cineteket i Ystad kan man hitta originalkulisserna till polisstationen i Kurt Wallander-filmerna och<br />
den som vill kan även provskjuta Kurt Wallanders tjänstevapen. Natursköna Österlen är värt ett besök. Du kan besöka Ales stenar, Glimmingehus,<br />
kungagraven i Kivik, kika på hällristningar vid Simrislund eller titta in i Dag Hammarskjölds sommarbostad. Kiviks marknad 18-20 juli är en klassiker.<br />
I Helsingborg ligger vinnaren av Årets park <strong>2010</strong> – Solfiero. På slottet visas den bröllopsinspirerade utställningen Acts of love.<br />
Några tappra nationer kommer att ha aktiviteter under sommaren. Lunds öppnar Sommarpenthouse torsdagar och lördagar under hela sommaren.<br />
Hallands nation kommer att ha sommarklubb på fredagar med pub från 19 och klubb fram till 02. Wermlands har pub med uteservering på onsdagskvällar<br />
under hela juni och hela augusti och klubb på lördagar samma månader. Smålands kommer troligtvis ha pub på onsdagar och lördagar i alla<br />
fall under delar av sommaren.<br />
FESTIVAL<br />
Sommaren är ju festivalernas högtid och det kommer att finnas några att välja mellan:<br />
- Följ upp Karevalshelgen med festival i Hässleholm. Siesta!-festivalen lockar artister<br />
som The Hives, Timo Räisänen, Johnossi, Mustasch och Thåström den 27-29 maj.<br />
- Båstad Kammarmusikfestival 27 juni-3 juli<br />
- Falsterbo Horse Show går av stapeln 3-11 juli i år.<br />
- 21-23 juli är det Östersjöfestivalen i Karlshamn.<br />
- Helsingborg har festival 29-31 juli dit en känd radiokanal tar med sig stora artister.<br />
- Sommaren avslutas 27-29 augusti med Malmöfestivalen.<br />
VAD ÄR PROBLEMET<br />
med folk som står och skriker i biblioteket?<br />
Särskilt förekommer denna<br />
ohyfsade ovana vid trappan upp till andra<br />
våningen. Förstår de inte att om de pratar<br />
i vanlig samtalston (eller högre) så störs<br />
man om man pluggar? Skärpning jurister,<br />
ni är på ett bibliotek inte hemma i vardagsrummet!<br />
Plugghästen<br />
HEJ PLUGGHÄSTEN,<br />
vi instämmer!<br />
VILL DU OCKSÅ SKRIVA<br />
EN INSÄNDARE?<br />
MAILA dissidenten@jf.se!<br />
35