Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Nedslag</strong> i<br />
<strong>Kista</strong>s <strong>historia</strong><br />
Patrick Lönnberg
Innehåll<br />
• Namnet <strong>Kista</strong> ................................................. 3<br />
• <strong>Kista</strong> gård ........................................................ 3<br />
• <strong>Kista</strong> och istiden ............................................ 4<br />
• Bronsåldern .................................................... 5<br />
• Järnåldern ....................................................... 5<br />
• Igelbäckens dalgång ...................................... 6<br />
• Igelbäckens <strong>historia</strong> ....................................... 7<br />
• Igelbäckens växt- och djurliv ....................... 7<br />
• Skogsvaktarkärret .......................................... 7<br />
• Granholmstippen ......................................... 12<br />
• Järva begravningsplats ................................. 12<br />
• Groddammen ............................................... 13<br />
• Grönlingen .................................................... 13<br />
• Ärvinge gård ................................................. 14<br />
• Ervinge folkskola .......................................... 14<br />
• Namnet Ärvinge ........................................... 15<br />
• Kymlinge gård ............................................... 15<br />
• Eggeby gård ................................................... 15<br />
• Berggården .................................................... 15<br />
• En skolfrökens arbete................................... 16<br />
• Den militära tiden från 1905 - 1965 .......... 18<br />
• Barkarby fl ygplats F8 ................................... 18<br />
• Krutbanan ..................................................... 18<br />
• Miljonprogramsprojektet ............................ 20<br />
• <strong>Kista</strong> ett Venedig ........................................... 20<br />
• Flygbilder från 1975 ..................................... 21<br />
• <strong>Kista</strong> torg ....................................................... 22<br />
• Jan Stenbecks torg ........................................ 23<br />
• Arne Beurlings torg...................................... 23<br />
• <strong>Kista</strong> galleria.................................................. 24<br />
• <strong>Kista</strong>tornen .................................................... 24<br />
• Tunnelbanan ................................................. 26<br />
• Parker i <strong>Kista</strong> ................................................. 26<br />
• <strong>Kista</strong> Science Center .................................... 27<br />
• Universitetet, KTH ....................................... 27<br />
• Nanolaboratoriet .......................................... 28<br />
• Electrum ........................................................ 28<br />
• <strong>Kista</strong>mässan .................................................. 29<br />
• <strong>Kista</strong> Science City ......................................... 29<br />
• NOD ............................................................... 30<br />
• DAC ............................................................... 30<br />
• Näringslivet i <strong>Kista</strong> ....................................... 31<br />
• Framtidsplaner för <strong>Kista</strong> ............................. 31<br />
• Vägar och gator ............................................. 32<br />
• Trafi ken mot Sollentuna .............................. 33<br />
• Helenelund - <strong>Kista</strong>s pendelstation ............. 37<br />
• Den off entliga konsten i <strong>Kista</strong> .................... 38<br />
• Konsten på <strong>Kista</strong> torg .................................. 38<br />
• Koncentration i Ärvingeskolan ................. 39<br />
• Stenkvinnan .................................................. 39<br />
• Skuggan ......................................................... 40<br />
• Muralen vid Ärvingeskolan ........................ 41<br />
• Målskottet ...................................................... 41<br />
• Skulptur vid servicehuset ............................ 42<br />
• Liten betraktare ............................................ 42<br />
• Lars Erik Falks aluminiumprofi ler ............. 43<br />
• Skulpturen på Electrums atrium..............43<br />
• Smeden .......................................................44<br />
• Growing Chaire .........................................45<br />
• Venus födelse .............................................46<br />
• Från fall till fall ..........................................46<br />
• Forumdammen ..........................................46<br />
• Årfelst Relief på <strong>Kista</strong> gymnasium ..........46<br />
• Blomsterställning? .....................................47<br />
• Sofi a .............................................................47<br />
• Birgit och draken ......................................47<br />
• Get ...............................................................47<br />
• Vinterlöv .....................................................48<br />
• Hällristning ................................................48<br />
• Hundskulpturer i Husby ...........................49<br />
• Några konstverk i Husby ..........................50<br />
• Minnesstenen över Norgeolyckan ...........51<br />
• <strong>Kista</strong> kyrka..................................................52<br />
• Kyrksalen ....................................................53<br />
• Mariaaltaret ................................................54<br />
• Altaret .........................................................54<br />
• Kyrkbacken .................................................54<br />
• Dopfunten ..................................................54<br />
• 1600-tals skulptur ......................................55<br />
• Kryptan, amfi teatern .................................56<br />
• Kapellet .......................................................56<br />
• Bronsreliefer ...............................................57<br />
• Lanterninhuven .........................................57<br />
• De stora glasmålningarna ........................57<br />
• Vällingklockan från <strong>Kista</strong> gård ................58<br />
• De små “trädfönstren” ..............................58<br />
• Kapellets altartavla ....................................59<br />
• Akalla kyrka ...............................................60<br />
• Spånga kyrka ..............................................60<br />
• Religiös mångfald ......................................61<br />
• <strong>Kista</strong> runsten ..............................................62<br />
• Eggeby runsten ..........................................62<br />
• Husby runsten ............................................62<br />
• Kummelby runsten ...................................63<br />
• Hanstastenen ..............................................63<br />
• Granbyhällen .............................................63<br />
• Bautastenen i Husby .................................63<br />
• Eggebygård .................................................63<br />
• Dammen vid Igelbäcken...........................64<br />
• Granby gård ...............................................65<br />
• Kymlinge gård ............................................65<br />
• Hägerstlund ................................................65<br />
• Hästa gård ..................................................66<br />
• Husby gård .................................................67<br />
• Akalla gård .................................................67<br />
• Skålgropsstenen i Akalla by .....................69<br />
• Källor ..........................................................70
Namnet <strong>Kista</strong><br />
KISTA<br />
<strong>Kista</strong> gård med koloniträdgård och arbetarbostäderna på ursprunglig plats<br />
Att området fått sitt namn av <strong>Kista</strong> gård står utom allt tvivel, men det fi nns fl era<br />
bud om namnet <strong>Kista</strong>s ursprung. Den mest populära uppfattningen tycks vara<br />
att det kommer från ett lokalt ord “kvia” eller “kya” som betyder något i stil med<br />
“kreatursinhägnad”, alltså “fålla” eller en äng omgärdad med stängsel. Den<br />
äldsta anteckningen om <strong>Kista</strong> (gäller <strong>Kista</strong> i Sollentuna) är från 1323 och stavas<br />
“Kyistum”<br />
<strong>Kista</strong> gård<br />
<strong>Kista</strong><br />
`kya´=<br />
inhägnad hage<br />
´sta´=<br />
plats,ställe<br />
<strong>Kista</strong> gård är ursprungligen en utgård till <strong>Kista</strong> gård i Sollentuna, en gård som låg mellan sjöarna Ravalen och<br />
Norrviken. De sista byggnaderna av den revs i samband med motorvägs- bygget till Arlanda och det enda<br />
som återstår där idag är namnet på en väg i Norrviken, nämligen “<strong>Kista</strong>vägen”.<br />
Först på 1600-talet hade <strong>Kista</strong> gård ett hemman på utjorden i Ärvinge och kallades då Norgården och tillhörde<br />
byn Ärvinge. På 1700-talet började den kallas för <strong>Kista</strong> gård.<br />
Utgården <strong>Kista</strong> gård fi ck sin huvudbyggnad 1717 och tillbyggdes 1780. Dock fi nns inte mycket kvar från den<br />
tiden. När gården var som störst, bestod den av 18 byggnader.<br />
Under andra världskriget hade militären en strängt bevakad radiostation på andra våningen i huvudbyggnaden.<br />
Man befarade en sovjetisk invasion av Stockholm och man hade någon form av beredskap för det.<br />
Det var dock inte FRA, Försvarets Radioanstalt, som stod för den här verksamheten (de opererade från Lidingö),<br />
så mer exakt vad som var syft et med radiosändningarna, är okänt för undertecknad.<br />
Sädesmagasinet från 1818<br />
På femtitalet var <strong>Kista</strong> gård att betrakta som en fårfarm<br />
med 450 får som skulle hålla gräset kort på de militära fl ygfälten<br />
i området.<br />
Nämnas kan också att det magnifi ka sädesmagasinet mittemot<br />
<strong>Kista</strong> gård är byggt 1818 och arbetarbostäderna, som<br />
nu fl yttats till <strong>Kista</strong> gårds väg är daterade till 1820.<br />
I den sydligaste delen av <strong>Kista</strong> gårds trädgård, intill Han-<br />
3
stavägen, fanns ännu sommaren 2011 en lindbesrså<br />
bestående av 12 stora lindar men som nu är fällda i samband<br />
med bostadsbygget där. De var över 200 år gamla<br />
och har kallats “De tolv apostlarna”. Mitt i bersån fanns<br />
en kvarnsten, som är det enda som fi nns kvar av gårdens<br />
kvarn, den som fanns på kullen ovanför Kvarnbackaskolan.<br />
När kvarnen revs är okänt, men Sven Lagerberg<br />
skriver 1965 att väderkvarnen söder <strong>Kista</strong> fanns kvar 1917,<br />
men var då i fallfärdigt skick.<br />
<strong>Kista</strong> och istiden<br />
För 10 000 – 12 000 år sedan började det 2-3 km tjocka<br />
istäcket smälta bort från <strong>Kista</strong> och lämnade eft er sig<br />
Geer-moräner (öster Hästa gård), morängrus i t.ex.<br />
Ännu för 6000 år sedan låg vatten nivå 50 meter högre än<br />
idag och Järvafältets högsta punkt är 45 meter över havet,<br />
men det anses att Uppland då befolkades. Vid år 0 var vattnet<br />
fortfarande 10 meter högre än havsnivån idag och ett försök<br />
att skissa hur det då såg ut i <strong>Kista</strong>, är nedanstående. Igelbäcken<br />
Lindbersån, “12 apostlar” med kvarnstenen i <strong>Kista</strong> gårds<br />
trädgård intill Hanstavägen. Anläggningen togs bort<br />
hösten 2011.<br />
Igelbäcken och stora fl yttblock lite varstans i terrängen. De mest kända fl yttblocken är de s.k. Tingsstenarna<br />
i Husby. Isen skapade det sprickdalsområde som präglar <strong>Kista</strong> idag, dvs lerfyllda sprickdalar och skogsbevuxna<br />
moränområden.<br />
I de nordostliga trakterna kring E4:an började sakta en ås resa sig som en direkt följd av landhöjningen. En<br />
isälv under isen drog fram i området eft er issmältningen c 10 000 f Kr och lämnade eft er sig inälvsmaterial<br />
som nu bildade den mäktiga Stockholmsåsen och jorden fi ck sin gruskaraktär som påverkat områdets utseende<br />
och utveckling. Rullstensåsen antas ha varit 15-20 mil lång och gick från skärgården genom centrala<br />
Stockholm upp mot Uppsalatrakten. Endast rester av den i form av kullar här och där fi nns kvar.<br />
För 9000 år sedan var det isfritt och de människor som tidigare mest ägnat sig åt jakt kunde lite smått börja<br />
med jordbruk. Dock inte i <strong>Kista</strong>området för det låg under av Litorinahavets vatten (Litorina är en saltvattensfas<br />
i Östersjöns <strong>historia</strong> och varade 5000 till 2000 f Kr.<br />
Namnet har havet fått eft er en snäcka, Litorina litorea, som<br />
hittats i avlagringarna). Här rörde sig gissningsvis bara någon<br />
enstaka säljägare, som rodde runt i det som då var skärgård<br />
med t.ex. Töjnan som en liten ö.<br />
4<br />
Tingsstenarna i Husby<br />
utgjorde en vik av Östersjön och sträcte sig<br />
enda upp till Husbytrakten. Stora områden<br />
var vid den här tiden torrlagda, men nu har<br />
klimatet åter blivit kallare från att under<br />
bronsåldern varit mycket varmare än vad<br />
det är idag. Ett märkligt ”bevis” på denna<br />
fl ertusenåriga värmeperiod anses den taggiga<br />
hjorttryff eln, Elaphomyces aculeatus,<br />
vara, en svamp som egentligen växer enbart<br />
i varma lövskogar, men överlevt i Hansta<br />
naturreservat och vid Hägerstalunds gård,<br />
där den tros ha funnits sedan bronsålderstiden.<br />
Kartan visar ungefärligt vilka områden som låg under<br />
vatten för 2000 år sedan.
Bronsåldern (1800 – 600 f. Kr )<br />
Under bronsåldern började människor bosätta sig på det<br />
som idag är Järvafältet, men knappast i Kistområdet, men i<br />
närområdet. Möjligen kunde någon enstaka fi skare rört sig<br />
i trakten. Möjligen är röset på Töjnanberget en bronsåldersgrav,<br />
liksom det ganska stora gravfältet på åsbildningen ett<br />
par hundra meter söder om Kymlinge gård kan innehålla<br />
något från bronsåldern. Arekologerna spekulerar i om åsen<br />
varit en kultplats under vikingatiden. I Akalla och Hansta<br />
fi nns ganska många bronsåldersynd.<br />
Igelbäcken var förmodligen en sjöled under bronsåldern<br />
och vilket bekräft as ortsnamnet Akalla, Akarli som det<br />
benämndes 1323, betyder ”åkarlarnas by”.<br />
Sveriges för<strong>historia</strong><br />
Paleolitikum (ca 13 000 f.Kr. - 10 000 f.Kr.)<br />
Mesolitikum (10 000 f.Kr. - 4000 f.Kr.)<br />
Neolitikum (4000 f.Kr. - 1500 f.Kr.)<br />
Bronsålder (1500 f.Kr. - 500 f.Kr.)<br />
Förromersk järnålder (500 f.Kr. - Kr.f.)<br />
Romersk järnålder (Kr.f. - 375 e.Kr.)<br />
Folkvandringstiden (375 e.Kr. - 550 e.Kr.)<br />
Vendeltiden (550 e.Kr. - 800 e.Kr.)<br />
Vikingatiden (800 e.Kr. - 1060 e.Kr.)<br />
De olika perioderna infaller naturligtvis inte<br />
samtidigt överallt i Sverige.<br />
Intressant att notera är att under äldre bronsåldern var klimatet i Sverige betydligt varmare än idag, ungefär<br />
som dagens klimat kring Medelhavet. I Hansta naturskyddsområde fi nns hjorttryff el som man tror att har<br />
överlevt lokalt från den tiden. Den hör inte hemma i vårt klimat.<br />
Här skall det - enligt planerna - byggas 375 lägenheter och röset måst tas bort. Eventuellt är stenhögen en bronsåldersgrav.<br />
Järnåldern (600 f.Kr – 1050 e Kr)<br />
Allt tyder på att även under den äldre järnåldern var <strong>Kista</strong>området ödemark. Av de cirka 2000 forlämningar<br />
som fi nns på Järvafältet är de fl esta i vårt område från yngre järnåldern och då främst vikingatid. Rösena från<br />
den tiden är ganska små och har formen av stensättningar (kvadratiska formationer), treuddar (triangulära<br />
stensättningar) och högar.<br />
5
Ett anmärkningsvärt fynd när det gäller <strong>Kista</strong> är en grav med ett kvinnoskelett, som daterats till c. 850 e Kr.<br />
Det hittades 1976 i saband med att en parkväg anlades c 100 väster om Ärvinge gård. Kvinnan hade en Torshammarring,<br />
vilket tyder på att hennes religiösa orientering var asatron. Hon hade också en del fi na glaspärlor,<br />
bronsringar runt armlederna, stora spännbucklor för att hålla klädesplaggen på plats, ett spänne som<br />
antagligen fäste en schal (kanske importerat österifrån) och en benkam. Allt detta tillsammans med att hon<br />
var relativt gammal, c 60 år, tyder på att hon tillhörde det högre sociala skiktet.<br />
Igelbäckens dalgång<br />
Av detta förstår vi att <strong>Kista</strong> hade någon form av<br />
bosättning redan på 800-talet vid Ärvinge gård.<br />
<strong>Kista</strong>kvinnans kvarlevor fi nns numera i Stadsmuseets<br />
förvaring.<br />
För den som är intresserad av arkeologiska fakta<br />
kring fornlämningarna, rekommenderas Riksantikvarieämbetets<br />
imponerande kartsökning på http://<br />
www.fmis.raa.se/cocoon/fornsok/search.html<br />
Väljer man Stockholms län och Sundbybergs kommun,<br />
får man kartan för vårt område och kan se var<br />
fornfynd som har hittats.<br />
<strong>Kista</strong>kvinnan, som hittades intill Ärvingegård 1976. Hon fi nns nu i<br />
Stadsmuséets magasin.<br />
Bäcken är 10 km lång (nämns som “bäck från Stens kvarn” vid Hägerstalund) och rinner från Säbysjön i Järfälla<br />
till Edsviken vid Ulriksdals slott. Vatten tillförs från fl era källor på vägen, t.ex. den lilla sjön Djupan. På<br />
vårarna kan det - enligt Länsstyrelsen - rinna upp till 600 liter vatten per sekund, men vid torka är det ibland<br />
så lågt som 1,4 liter per sekund. Fallhöjden är totalt 17 meter. Vattnet syrerikt, men har också relativt höga<br />
kväve- och fosforhalter.<br />
Ursprungligen tillhörde Hästa träsk Igelbäckens våtmarker och var den viktigaste källan till Igelbäcken, men<br />
det fylldes igen med schaktmassor i slutet av 1960-talet då Norra Järva började bebyggas. Idag fi nns Granholmstoppen<br />
där istället. Den höga kullen där en ny begravningsplats ska anläggas är alltså inte naturlig utan<br />
konstgjord.<br />
Rent generellt gäller att Igelbäcken är starkt<br />
påverkad av mänsklig aktivitet under de hundratals<br />
år som området varit odlat. På Mellanjärva<br />
rinner bäcken idag i en nästa rak fåra och<br />
är snarare ett grävt dike än en naturligt slingrande<br />
bäck eller liten å. Jordbruket har gjort<br />
området kring <strong>Kista</strong> förhållandevis artfattigt,<br />
men är ändå en oersättlig naturresurs. Igelbäcken<br />
är dock naturreservat sedan 2004.<br />
6
Igelbäckens <strong>historia</strong><br />
Igelbäcken ligger i en sprickdal som för cirka 2500 år sedan höjt sig så pass mycket att leravlagringarna<br />
kunde ge lite odlingsbar mark på sina ställen, t.ex. Hansta även om stensträngarna som fi nns där , rester<br />
av inhängnader, är från järnåldern. Vid slutet av yngre järnåldern (ca 1000 e Kr) låg havsnivån omkring 5<br />
meter högre än i dag. I nuvarande Igelbäckens dalgång låg en smal havsvik in från Edsviken.<br />
Igelbäckens växt och djurliv<br />
Mest känt är att den sällsynta grönlingen, Barbatula barbatula, men bäcken är mycket rik på ovanliga djur<br />
och växter. Bl.a. har en tidigare okänd art av den s.k. fåborstmasken Fridericia ulrikae hittats i bottenslammet<br />
vid Ulriksdal. Bäcken har många arter av den här masken. Bland de utrotningshotade arter som påträffats<br />
i bäcken kan nämnas nattsländan Tricholeochiton fagesii och stor blåsnäcka, Aplexa hypnorum. När<br />
det gäller fi skar så är inte grönlingen ensam i bäcken utan även abborre, gädda, mört, sutare, ruda och t.o.m<br />
öring har iaktagits. En rödlistad art, nissöga, Cobitis taenia fi nns vid bäckens mynning i Ulriksdal.<br />
Flodkräft a fanns i bäcken fram till 1989, men försvann eft er att någon olagligt inplanterat signalkräft a och<br />
därmed kräft pesten.<br />
Djupan är en del av Igelbäcken och där inventerades grodbeståndet 1969. Då hittade man mindre vattensalamander,<br />
vanlig groda, åkergroda och padda. Större vattensalamander fi nns vid Hägerstalund.<br />
Några arter fl addermöss fi nns också kring bäcken: Mustaschfalddermus, Myotis mystacinus/brandti, stor<br />
fl addermus, Nyctalus noctula, dvärgfl addermus, Pipistrellus pipistrellus, och nordisk fl addermus, Eptesicus<br />
nilssoni.<br />
När det gäller fåglar så har t.ex. strömstare iaktagits vid bäcken. Häger och mindre hackspett fi nns också<br />
i bäckens omgivning. Andra arter är hornuggla, tornfalk, törnskata, buskskvätta, sånglärka, duvhök m.fl .<br />
Brun kärrhök tillhör områdets rovfåglar och för ornitologiskt intresserade kan nämnas att det fi nns en<br />
koloni svarthakedoppingar i Säbysjön.<br />
Backtimjan, korskovallen och orkidén Jungfru Marie nycklar är växter som man hittar i dalgången. Korskovallen<br />
och Jungfru Marie nycklar kräver kalkhaltig jord, vilket är något som fi nns på Järvafältet som en följd<br />
av att istiden drog med sig kalksten från Gävletrakten. Berggrunden består av granit och gnejsgranit och är<br />
alltså inte kalkhaltig.<br />
Igelbäcken är kanske inte så märklig som naturområde, men den är det enda vattendrag som återstår inom<br />
Stockholms stad. Naturhistoriska Riksmuseet har registrerat ett hundratal arter bottendjur av vilka somliga<br />
är sällsynta för Stockholmsområdet. Dock på inget sätt unika för Sverige som helhet. Bäckens värde är nog<br />
främst att det skapapar ett naturligt grönområde för boende i området.<br />
Skogsvaktarkärret<br />
Skogsvaktarkärret vid Kymlingelänken var ett naturligt träsk innan <strong>Kista</strong> byggdes, men torkade ut när<br />
regnvattnet avleddes från området. År 2007 restaurerade Stockholms stad kärret och den 3000 kvm stora<br />
dammen. Långsamt har markerna återhämtat<br />
sig och är idag hemvist för bl.a. grodor (vanlig<br />
groda, åkergroda, padda) och mindre vattensalamandrar.<br />
Skogvaktarkärret får sitt vatten från både dagvatten<br />
och från närliggande bebyggelse, liksom<br />
från inläckande grundvatten vilket leds till den<br />
anlagda dammen via öppna diken. Eft er dammen<br />
leds vattnet vidare via utloppsdiket till<br />
Igelbäcken.Torra somrar upprätthålls kärrets<br />
vattennivå på konstgjord väg med kommunalt<br />
dricksvatten.<br />
Våtmarken är häckningsplats för en hel del<br />
fåglar, men framförallt ett tiotal olika arter sländor<br />
tagit den till sig.<br />
Skogsvaktarkärret<br />
7
Skogsvaktarkärret<br />
Texten klippt från en rapport som CONEC gjort för Stockholms stad. Här publicerad med tillstånd från Exploateringskontoret<br />
En stor del av Igelbäckens kulturreservat utgörs av öppen mark som brukas på något sätt, en mindre del utgör<br />
blandskog med olikåldriga träd, en del inte äldre än 30 år, liksom en del riktigt gamla fi na tallar och granar.<br />
Nästan alla granar nära Skogvaktarkärret är angripna av röta, vilket kan innebära att det fi nns vedinsekter i<br />
träden, som är en viktig födoresurs för t.ex. hackspettar.<br />
Skogvaktarkärret utgör den del av området där fl est olika miljöer fi nns inom en begränsad yta. Här fi nns<br />
själva våtmarken med all den mångfald det innebär av sländor, dykarskalbaggar, vattenväxter m.m. som är<br />
bra födoresurser för många fåglar samtidigt som man inte långt därifrån kan hitta häckande kungsfågel i en<br />
stor granskog, men även sånglärkor vid en betad äng.<br />
Genom byggandet av dammen har många positiva eff ekter uppnåtts. Vadarfåglar, simänder, gäss, hägrar<br />
och vasslevande sångare är arter som gynnats av restaureringen. Det är också bra att fuktighetsgraden höjs<br />
generellt i området. Häckningsförsöken från tofsvipa och enkelbeckasin vid Skogvaktarkärret talar sitt tydliga<br />
språk om nyttan av detta. För födosökande fåglar i gemen har det också en positiv eff ekt eft ersom insektsfaunan<br />
blir rikare. Ett exempel är lärkfalk som jagar trollsländor, vilka har etablerat sig i dammarna. Tornseglare,<br />
hussvala och ladusvala utnyttjar dammen som födosöksområde och för att dricka vatten och har gynnat dem<br />
även om de inte häckar i närheten.<br />
De nya våtmarkerna kommer att ha särskilt stor betydelse under torra somrar eft ersom det förhoppningsvis<br />
alltid kommer att fi nnas tillgång till vatten där. Som rastlokal har våtmarkerna också stor betydelse. Norr om<br />
Stockholm fi nns viktiga rastlokaler för vadarfåglar i Angarnssjöängen och Hjälstaviken, men även Säbysjön<br />
(som “30-meterskärret”). De behöver kompletteras med fl er vadarlokaler närmare stan. Söder om Stockholm<br />
har vi överhuvudtaget inte många rastlokaler för dessa arter. Vid Skogvaktarkärret sågs rastande gluttsnäppa<br />
2007 och 2008. Grönbenor rastande bara 2007 men visade kriterier på säker häckning 2008 för att åter vara<br />
tillfällig 2009.<br />
Antalet arter som kan ha lockats till området genom bygget av dammen och att omgivningen betas är 20 st.,<br />
av dessa är elva arter troliga eller säkra häckfåglar något av åren (troliga eller säkra häckare har kursiverats -<br />
år som trolig eller säker häckare anges eft er artnamnet smådopping (2009), gråhäger, kanadagås (2007,<br />
2008, 2009), gräsand (2007, 2008, 2009), knipa, mindre strandpipare (2007), kornknarr (2009), tofsvipa<br />
(2007), rödbena (2008), grönbena (2008), skogssnäppa (2009), enkelbeckasin (2008, 2009), sothöna (2009),<br />
skrattmås, fi skmås, gråtrut, silltrut, ängspiplärka (2007, 2008, 2009), sävsångare, kärrsångare och sävsparv<br />
(2009)).<br />
Under 2009 har alltså smådopping och sothöna tillkommit som säkra häckare, arter som defi nitivt är knutna<br />
till dammen. Smådoppingen är en ganska kräsen fågel i sitt biotopval, den föredrar mindre vattensamlingar<br />
med tät vegetation av just det slag som skogvaktarkärret utgjorde 2009. Att just smådoppingen kom till kärret<br />
måste ses som ett mycket högt betyg åt hela våtmarksprojektet som helhet (I rapporten från 2008 har vi<br />
angett arten som en framtida häckningsart, men att den skulle komma redan året eft er är överaskande).<br />
Att sothönan häckade och även fi ck ut ungar 2009 visar på att småkryp som dykarbaggar, virvelbaggar m.m.<br />
har ökat i dammen så att ungarna kan födas upp. Enkelbeckasin som också tillkommit som säker häckare<br />
är knuten till sankängar och kan troligen ha blivit gynnade av framförallt betet av våtmarksängarna (tyvärr<br />
betades inte ängarna 2009). Att kornknarren spelade 2009 intill kärret kan också vara en eff ekt av att det nu<br />
fi nns en fungerande våtmark, men denna art varierar oft a mellan olika år. Skogssnäppan har under 2009<br />
visat sitt intresse för dammen och kärrmarkerna och kan vara en säker häckare kommande år. Sävsparven<br />
har 2009 fått ett något högre kriterium än tidigare år och är troligen inom en snar framtid en säker häckare<br />
då den är knuten till strandmiljöer. En art som visade sig första året var mindre strandpipare men som nu är<br />
8
försvunnen, den är knuten till öppen störd mark vilket fanns just under dammbygget.<br />
Arter som visserligen inte häckar i området men som drar nytta av dammen är måsfåglar, svalor och häger,<br />
men även lärkfalken.<br />
Bottenfauna<br />
Undersökningen av bottenfaunan gav ett ganska magert resultat där sötvattensgråsugga var den vanligaste<br />
arten, om än inte så vanligt förekommande som väntat. 2009 har den dock ökat i antal och blivit vanlig. Flera<br />
exemplar av fl icksländor, som dock inte har gått att bestämma till art, hittades. I dammen fanns också på<br />
ett ställe gott om gul dammslända som är en dagslända. Denna slända är vanlig i stillastående vatten. Andra<br />
arter som hittades i enstaka exemplar var sötvattensmärla, dammsnäcka, kärrtrollslända, buksimmare, dykare<br />
och fj ädermyggor.<br />
Nyttan med våtmarker<br />
Våtmarker är bra av fl era anledningar; dels renas det vatten som transporteras till sjöar och hav genom att<br />
växtligheten tar upp närsalter på vattnets väg mot havet, dels skapar de habitat för en mängd organismer<br />
som är beroende av vatten. Antalet våtmarker i naturen har dock minskat p.g.a. mänsklig aktivitet. Jämfört<br />
med hur det såg ut för kanske tvåhundra år sedan, har vi idag bara en liten del kvar. Även skogen har förlorat<br />
många våtmarker av samma anledning; man dikar ut och dränerar fuktig skog, myrar m.m. för att kunna<br />
plantera skog istället. De kvarvarande våtmarkernas viktiga förmåga att rena vatten från närsalter har också<br />
försämrats när vi gjort avrinningen rakare och snabbare. Hur viktigt är då Skogvaktarkärret i sammanhanget?<br />
Tveklöst spelar kärret en positiv roll för de djur som uppehåller sig i området. Det vatten som passerar<br />
kärret på sin väg till havet kommer att ha renats till viss del, vilket till slut resulterar i att Östersjön belastas<br />
mindre. En annan viktig miljö i Skogvaktarkärret är den betade fuktängen kring dammen. Det var därför<br />
tråkigt att området inte kunde betas 2009, men förhoppningsvis kommer området betas igen nästa år.<br />
Fåglar i Skogvaktarkärret<br />
1. Smådopping Bo med ägg och ungar. Ungarna matas.<br />
2. Häger Tillfällig besökare.<br />
3. Kanadagås Spolierad häckning, störd av hund 2007. Ruvade på ägg och senare observerades ungar 2008.<br />
Sex ungar eft er en lyckad häckning 2009.<br />
4. Knipa Hona besöker kärret regelbundet 2009.<br />
5. Gräsand Uppskattningsvis 3-4 par 2007. 2 par 2008. 8 ungar ute eft er häckning 2009.<br />
6. Ormvråk Häckar vid andra sidan Kymlingelänken 2007 och 2008.<br />
7. Tornfalk Häckar 2008 i den holk där en skogsduva häckade i 2007. 2009 ruvar honan men byter senare<br />
till annat område.<br />
8. Fasan Allmän- 5 revirhävdande tuppar 2007. 2008 minst 3 tuppar 1 höna med äggsamling. Äggskal påträff<br />
ade i närheten av misstänkt rede 2009. Senare vid växtinventeringen påträff as en hona med tio ungar<br />
i hagen.<br />
9. Mindre strandpipare Ett par<br />
10. Kornknarr Ett ex spelade på betesängen norr om kärret 2009.<br />
11. Sothöna Ett par 2007. Födosökande 2008. 2009 en hona ruvar och matar en unge under växtinventeringen.<br />
12. Tofsvipa En födosökande kanten av dammen 2008. 2009 uppehöll sig tofsvipan i samma område där de<br />
häckade 2007.<br />
13. Morkulla En spelfl ygande 2007 och 2008. Ett rede med ägg påträff ades 2009. Men ruvningen misslyckades<br />
eft ersom folk går där, men de verkar ha lagt om på bättre plats senare.<br />
14. Rödbena Sex spelfl ygande.<br />
15. Grönbena En tillf. Avledningsbeteende spelade skadad 2008.<br />
16. Skogssnäppa Födosökte i strandlinjen 2008. 2009 sågs den på samma ställe i skogspartiet väster om<br />
9
dammen vid fl er tillfällen, i en stor gran troligen har den bo där.<br />
17. Enkelbeckasin Spelfl ygande 2008. 2009 rede med ägg i närheten av Vattenfalls byggplats vid Kymlingelänken.<br />
18. Skrattmås Troligen från Säbysjön. 2009 är den mycket mer frekvent än föregående år, sågs vid alla tillfällen.<br />
19. Fiskmås Häckar troligen på hustak i <strong>Kista</strong>. Häckar nära och förekommer vid varje tillfälle 2009.<br />
20. Gråtrut Häckar troligen vid <strong>Kista</strong>. Förekommer vid varje tillfälle 2009.<br />
21. Silltrut Häckar troligen vid <strong>Kista</strong>. Förekommer vid varje tillfälle 2009.<br />
22. Skogsduva Ett par. häckar troligen vid skogen nära kolonilotterna 2008. 2009 tar duvan över tornfalkens<br />
bo och häckar där.<br />
23. Ringduva Minst 1 par troligen 2 par 2007 - 2008. Häckar 2009 i skogen väster om kärret.<br />
24. Tornseglare Häckar troligen i <strong>Kista</strong> och jagar över dammen.<br />
25. Göktyta En hane som reagerade på min närvaro 2009 och ropade ihärdigt.<br />
26. Gröngöling Tillfälliga observationer 2007. Ses 2008 i samma område som skogsduva. 2009 hittades inget<br />
bo men de uppehöll sig i samma område vid fl era tillfällen.<br />
27. Spillkråka Tillfälliga observationer.<br />
28. Mindre hackspett Häckar i skogen väster om kärret.<br />
29. Större hackspett Två par 2007 - 2008. Häckar 2009 i skogen väster om kärret.<br />
30. Sånglärka Ett par på betesmarken 100 från Kymlingelänken. Ett ex sjöng tillfälligt i betesmarken bredvid<br />
31. dammen 2009.<br />
32. Ladusvala Tillfälliga observationer2007 - 2008, häckar troligen vid Eggeby. Jagar frekvent över dammen<br />
och kan mycket väl häcka i närheten 2009.<br />
33. Hussvala Häckar troligen vid <strong>Kista</strong> jagar över dammen.<br />
34. Trädpiplärka Uppskattningsvis 4 par 2007 och 2 par 2008. Häckar 2009 intill bryggan ut mot kärret.<br />
35. Ängspiplärka Endast ett par noterade 2007. 1 par vid samma mark som sånglärkan 2008. Häckar 2009<br />
vid betesmarken söder om kärret.<br />
36. Sädesärla Tre par 2007 och 1 par med ungar vid bron 2008. Häckar 2009 intill plattformen i kärret.<br />
37. Gärdsmyg Troligen 1 par i skogsdungen nära kärret 2007. Sjöng vid några tillfällen 2009 i skogen väster<br />
om kärret.<br />
38. Järnsparv Sjungande hane i blandskogen nära kärret.<br />
39. Rödhake Tre par 2007 och 2 par 2008. Häckar i skogen väster om kärret 2009.<br />
40. Näktergal Svåruppskattat, möjligen 3 par 2007 och 1 par 2008. Bobygge 2009 V om kärret<br />
41. Buskskvätta Observerades vid några tillfällen Ö om kärret 2009.<br />
42. Stenskvätta Ett par uppehöll sig S om kärret och ett par NV om den norra betesmarken 2009.<br />
43. Rödstjärt Observerad endast 1 gång 2007.<br />
44. Koltrast Minst 3 par 2007 - 2008. Häckar med fl era par runt kärret 2009.<br />
45. Björktrast Minst 5 par 2007 och 3 par 2008. Häckar med fl era par runt kärret 2009.<br />
46. Taltrast Endast 1 säkert par 2007. 1 par 2008. Ett par häckade 2009 i den västra delen om kärret.<br />
47. Rödvingetrast Endast 1 säkert par 2007 och 2 par 2008. Två par häckade 2009, dels ett vid NO-hörnet av<br />
skogen väster om dammen dels ett par direkt väster om dammen.<br />
48. Sävsångare Observerad endast 1 gång.<br />
49. Kärrsångare Observerad endast 1 gång.<br />
50. Härmsångare Observerad endast 2 gånger. 2007 - 2008. 2009 sjöng den sporadiskt i björkdungen väster<br />
om dammen.<br />
51. Ärtsångare Sjöng vid några tillfällen vid Igelbäcken intill dammen<br />
52. Törnsångare Minst 1 par 2007 - 2008. Ett bobygge i kanten vid östra delen av dammen 2009. Vid växtinventeringen<br />
matar ett par minst tre ungar.<br />
53. Trädgårdssångare Ett par 2007 och 2008. Bobyggen nära Igelbäcken 2009.<br />
54. Svarthätta Två par 2007 och 2008. 2009 är de mycket oroliga och spelar skadad i skogen väster dammen.<br />
55. Grönsångare Ett par 2007 och 1 sjungande hane 2008.<br />
56. Lövsångare Tre par 2007 och fl era par 2008. Häckar 2009 med åtminstone 2 par i skogen väster dammen.<br />
57. Gransångare En hane sjöng vid 2 tillfällen i granskogen vid kärret. Kommer med bomaterial 2009 i granskogen<br />
väster om dammen.<br />
10
58. Kungsfågel Observerad 1 gång 2007. Hona på bo samt upprörd hane 2008. Häckar 2009 i granskogen<br />
väster om dammen.<br />
59. Grå fl ugsnappare Ett par 2007. Besökte trolig boplats 2008 men kunde inte fi nna boet. Samlar bomaterial<br />
bredvid plattformen 2009.<br />
60. Svartvit fl ugsnappare Ett par 2007 och troligen 1 par 2008. Bobygge i skogen väster dammen 2009.<br />
61. Tofsmes Varnade och var mycket upprörd över min närvaro vid en specifi k plats 2009.<br />
62. Entita Sjungande hane vid 2 tillfällen 2008. Varnade och var mycket upprörd över min närvaro vid en<br />
specifi k plats 2009.<br />
63. Blåmes Två par 2007 och 2008. Häckar i skogen norr dammen 2009.<br />
64. Talgoxe Ett par 2007 och 2008. Häckar i skogen norr dammen 2009.<br />
65. Nötväcka Ett par 2007 och 2008. Häckar i skogen norr dammen två par 2009.<br />
66. Trädkrypare Ett par 2007 och 2008. Nyligen fl ygga ungar i skogen norr dammen sågs 2009.<br />
67. Nötskrika Ett par 2007 och 2008. Svårt att hitta deras bo 2009, men är övertygad om att de häckar i närheten<br />
68. Skata Ett par 2007 och 2008. 2009 var inte kvar där de var förra året men de häckar i <strong>Kista</strong>.<br />
69. Kaja Häckar troligen i <strong>Kista</strong> och besökte området 2009 mer frekvent nu än tidigare.<br />
70. Kråka Ett par 2007 och 2008. Det är svårt att hitta boet men de häckar i närheten 2009.<br />
71. Stare Minst 1 par 2007 och 2008. Ett par matar ungar direkt norr dammen 2009.<br />
72. Gråsparv Två par 2007 och 1 par vid betesmarken 2008. Samma ställe som förra året men 2009 är de<br />
betydligt mer anonyma.<br />
73. Pilfi nk Ett par 2007 och 1 par vid bron 2008. Samlar bomaterial 2009 vid bron men sågs inte sedan.<br />
74. Bofi nk Minst 3 par 2007 och 2008. Häckar 2009 med fl era par i skogen väster om dammen.<br />
75. Grönfi nk Ett par 2007 och 2008. Matar ungar 2009 i björkdungen norr kärret.<br />
76. Grönsiska Sjungande vid granskogen nära kärret 2008. Sågs i skogen väster om kärret 2009.<br />
77. Steglits Ett par 2007. 1 par höll till mot kanten av betesmarken 2008. En hane sjöng 2009 i beteshagen<br />
nära Igelbäcken (där rosenfi nken sjön 2008).<br />
78. Stenknäck Ett par 2007 och 2008. Bobygge 2009 i skogen väster om kärret.<br />
79. Gulsparv Endast enstaka exemplar 2007. Håller till i aspdungen nära kolonilottsområdet 2008. Samlar<br />
bomaterial i beteshagen väster om kärret 2009.<br />
80. Sävsparv Observerad vid 1 tillfälle 2007. 1 par i salixbuskagen vid kärret 2008. Uppehöll sig en lång tid<br />
2009<br />
81. öster om kärret eventuellt också bobygge.<br />
82. Rosenfi nk En hane sjöng vid ett tillfälle vid beteshagen nära Igelbäcken.<br />
Damm- och bottenlevande småkryp<br />
Sötvattengråsugga Asellus aquaticus Mest förekommande av arterna, men ej så vanlig som man kan förvänta<br />
i den här typen av vattendrag Vanlig Har troligen ökat mellan åren därför att en organiskt fi lt har bildats.<br />
Sötvattensmärla Gammarus pulex Enstaka<br />
Gul dammslända Cloeon dipterum Flera exemplar hittades på ett ställe Vanlig i stillastående vatten<br />
Dammsnäcka Radix balthica Mycket vanlig<br />
Posthornssnäcka Planorbis sp. Ganska vanliga<br />
Ärtmussla Psidium sp. Vanlig i möjan<br />
Kärrtrollslända Leucorrhinia sp. Enstaka Enstaka. Gick bara att bestämma till huvudgruppen Anisoptera.<br />
Flickslända Coenagrion sp. Enstaka. Gick bara att bestämma till huvudgruppen Zygoptera 2009.<br />
Röd fl ickslända/ Flodfl ickslända Pyrrhosoma nymphula/Platycnemis pennipes Enstaka. Gick bara att bestämma<br />
till huvudgruppen Zygoptera 2009.<br />
Buksimmare Sigara sp. Enstaka<br />
Dykare Coleoptera Enstaka<br />
Fjädermygga Psectrocladius sp. Enstaka<br />
11
Granholmstoppen<br />
Kullen på Järvafältet söder om Akalla är en 26 meter hög konstgjord hög. Den består huvudsakligen av<br />
schaktmassor från tunnelbygget av den blå linjen på 70-talet. Kullen är populär bland skärmfl ygare. Nedanför<br />
kullen fi nns en bana för frisbeegolf.<br />
Granholmstoppen - eller Granholmstippen, som den också kallas - sedd från Akalla by. I bakgrunden skymtar Tensta.<br />
Järva begravningsplats<br />
En helt ny begravningsplats planeras på och kring Granholmstoppen. Det förslag som vunnit arkitekttävlingen<br />
om utformningen av den nya begravningsplatsen är Arkitekt Kristine Jensens Tegnestue och Arkitekt<br />
Poul Ingemann genom Kristine Jensen, Line Krath, Anna Rämert och Poul Ingemann. Förslaget kallas “Öar”<br />
och innebär att gravarna blir placerade i klasar.<br />
12<br />
Publicerad med tillstånd av Arkitekt Kristine Jensens Tegnestue g
Groddammen<br />
Groddammen intill Granholmstoppen är ett tredje restaureringsprojekt av intresse. Det är en liten damm<br />
som grävts för återställa grodstammen på Järvafältet. Dräneringsvatten som pumpas upp från en el- och<br />
teletunnel intill Hästa gård och leds till dammen via dikessystemet. Från dammen går sedan vattnet vidare<br />
till Igelbäcken. Volymen som pumpas upp är ca 40 kubikmeter per dygn. Som groddamm förefaller projektet<br />
fortfarande inte ha lyckats, men grodyngel har nu setts. Däremot har fåglar hittat hit. Arter som setts är bl.a.<br />
häger, kanadagås, grågås, gräsand, knipa, brun kärrhök, mindre strandpipare, större strandpipare, tofsvipa,<br />
mosnäppa, storspov, skogssnäppa, grönbena, dvärgmås, skrattmås, fi skmås, silltrut, gråtrut, sävsångare,<br />
kärrsångare, gulärla och sävsparv.<br />
Blötängen<br />
I närheten av Kymlinge tunnelbanestation, den som tågen inte stannar vid, fi nns blötängen, ett område som<br />
Solna har restaurerat på ett föredömligt sätt. Bäcken har återgivits sin naturliga meandrande krökning och en<br />
ganska stor öppen vattenspegel har skapats.<br />
Groddammen sedd från Granholmstoppen, den konstgjorda kullen som skapades av bl.a. schacktmassor från tunelbanebygget på<br />
70-talet<br />
Grönlingen<br />
Grönling är en karpfi sk och tillhör familjen Balitoridae, med många artr runt om i världen. Fisken är liten,<br />
12 - 20 cm, och långsträckt, liknar nissöga men saknar en tagg vid ögat och har en benkapsel runt simblåsan.<br />
Den har sex 3-5 mm långa skäggtömmar runt munnen, som den använder vid sökandet eft er föda. Grönlingen<br />
lever på bottnen, huvudsakligen i rinnande<br />
vatten och är nattverksam. Det kan<br />
vara orsaken till att få sett den. I Igelbäcken<br />
registrerades den första gången 1896.<br />
Namnet “grönling” tros vara en förvanskning<br />
av det västgermanska ordet gründling,<br />
vilket betyder ‘grundlevande’.<br />
När det gäller fi skens <strong>historia</strong> i Igelbäcken,<br />
Blötängen i Järvaskogen<br />
13<br />
är den inte helt fastställd. Tidigare trodde man att<br />
det var en endemisk art som vid istiden skulle ha<br />
blivit isolerad från omvärlden. Det är inte längre den<br />
mest sannolika förklaringen utan istället förefaller<br />
det nu troligast att den inplanterades på 1700-talet av<br />
Fredrik I eller Adolf Fredrik. I Tyskland, Böhmen,<br />
ansågs den på den här tiden vara en delikatess och<br />
mycket nyttig. Det kulinariska intresset bland kungligheterna<br />
skulle alltså ha varit orsaken till att den<br />
inplanterades i Ulriksdals.<br />
Frimärkena på föregående sida är utgivna i en serie<br />
om utrotningshotade fi skar. Här har den fått ett latinskt<br />
namn, som också används. Kanske beror det på<br />
att fi sken inte är så ovanlig som man trott utan fi nns
lite här och där, men med olika namn. Kända namn i Sverige är gråmört, sandkrypare (egentligen en annan<br />
art), smerler, smärling, smörling, stengrönling och tånglake. I Danmark kallas den “smerling”<br />
Ärvinge gård<br />
<strong>Kista</strong> av idag var nog det som tidigare kallades Erwinge (Heruinge, Erff winge) eft er Ärvinge gård och som<br />
nämns i ett testamente redan i början på 1300-talet. Under Gustav Vasas tid var den här gården/byn ganska<br />
stor och betydelsefull med ägor som sträckte sig enda ner till Edsviken. Torpen Sofi elund, båtmanstorp,<br />
Kasbytorp och Silverdalen var alla underställda Ärvinge. Sofi elund och Båtmanstorp låg ungefär där Grönlandsparken<br />
fi nns idag och revs 1974. Platsen är för övrigt ett sedan vikingatid känt vägkors. De andra två<br />
torpen fi nns kvar.<br />
Den bevarade lilla Ärvinge mangårdsbyggnaden har dock nog inte så mycket med de forna glansfulla tiderna<br />
att göra.<br />
Ärvinge gård. Bilden tagen från Science Tower 2005. En av byggnaden står inte på sin ursprunliga plats utan fl yttades i samband med<br />
att bostadsområdet byggdes<br />
Ervingeskolan<br />
Någonstans i trakten av Gallerians entré från <strong>Kista</strong> torg fanns en liten folkskola, ”Ervinge mindre folkskola”,<br />
verksam 1889–1934. Det sägs att skolfröken den sista terminsavslutningsdagen satt och väntade på att någon<br />
från kommunen skulle komma och avtacka henne, men ingen kom. Byggnaden revs 1974.<br />
Skolan lades ner den 5 oktober 1934 och eleverna fl yttades till Helenelunds A-skola. Beteckningen A-skola<br />
betydde att varje årskurs utgjorde en samlad klass. I Ervinge hade sex årskurser undervisats samtidigt och det<br />
behövs inte så mycket fantasi för att inse att det inte fungerade särskilt bra.<br />
14
Namnet Ärvinge<br />
Ursprunget till namnet Ärvinge är fortfarande ett<br />
ämne för diskussion, men en plausibel förklaring<br />
är att gården/byn tillhört de som har fl yttat dit<br />
från Järva. Den språkliga kopplingen är alltså “lärvingarnas<br />
gård“. Namnet Järva härleds å sin sida<br />
från det forvästnordiska ordet “jorvi” som betyder<br />
“grus”. Stora delar av <strong>Kista</strong>området ligger ju på<br />
en bädd av morängrus . Tydligast ser man detta i<br />
grusåsen i Ulriksdal.<br />
Ervinge mindre folkskola 1906. Skolan byggdes 1894 och<br />
var bruk som skola till vårterminen 1934. De sista åren<br />
använde huset av en brukhundsklubb innan den revs 1974<br />
Fotograf okänd<br />
Kymlinge gård<br />
Kymlinge by fi nns nämnt i skrift liga handlingar redan<br />
1347. Ortnamnsforskare tror att gården är ett nybygge<br />
av folk från Kummelby vid dagens Sollentunavägen<br />
nära Helenelundsskolan. “Kymlinge” betyder alltså<br />
‘Kummel(by)bornas by’.<br />
Kymlinge gård<br />
Arkeologoiska utgrävningar tyder på att människor i<br />
Kymlinge sedan järnåldern. Den nuvarande gårdsbyggnaden,<br />
Övre Kymlinge, tillkom dock först cirka 1800. Resterna (ett par lador) av den äldre delen av byn,<br />
Nedre Kymlinge, som var bebodd ännu 1920, revs på 1970-talet i samband med att Kymlingelänken byggdes.<br />
Eggeby gård<br />
Den första kända bonden på Eggeby var Anund Svensson<br />
på mitten av 1400-talet. På den tiden var gården<br />
också prästgård, Spångas första. Gårdens huvudbyggnad<br />
är dock från 1886.<br />
En gissning är att namnet Eggeby har sitt ursprung<br />
i något med ek att göra. Eekby har blivit Eggeby på<br />
andra håll.<br />
Ruinerna av Berggården i närheten av korsningen E18 och Kymlingelänken<br />
15<br />
Eggeby gård<br />
Berggården<br />
Här ses foderbordet till det som ännu 1980 var en<br />
ladugård. Sommaren 1981 var den borta. Bostadshuset<br />
brann ner i mitten på 70-talet. // Uppgift erna<br />
har givits av Jocke Arvidsson<br />
Sveriges sista spårvagnshäst avslutade sina dagar på<br />
Bergagården. Det var rödskimmeln Drott, som pensionerades<br />
1905. Hans grav fi nns under nuvarande E18<br />
och hans gravsten fi nns på Spårvagnsmuseet.
En skolfrökens arbete på Järvafältet i början av 1900-talet<br />
Båtmanstorp i Akalla by. Torpet har anor från 1700, men låg då några hundra meter norrut. Det var då en naturaförmån för soldat i<br />
fl ottan. Åren 1892 - 1907 användes det som en byskola för traktens barn. Se nedan. Däreft er blev det ett militärt förråd. Idag nyttjas<br />
det av Järva fotbollsklubb.<br />
Fröken Fanny Sjögren berättar om livet som lärare i Båtmanstorp, Akalla, år 1901<br />
Livet för fröken i Erwinge folkskola, som fanns intill vad som är dagens <strong>Kista</strong> torg, tedde sig säkert på ett liknande sätt<br />
För barnen i Hägerstalund, Åkalla och Hasta startades<br />
1892 en mindre folkskola i Åkalla Båtsmanstorp.<br />
Torpet hade en golvyta på ca 50 kvadratmeter,<br />
och där undervisades sex klasser. Från 1901<br />
undervisades barnen av Fröken Fanny Sjögren, och<br />
hon berättar:<br />
“En vacker sommardag 1901 gick jag den då för<br />
tiden slingriga och buktiga vägen från Spånga station<br />
uppåt kyrkhållet. Där någonstans bort i skogarna<br />
skulle ligga en skola,ungefär en timmes väg från<br />
stationen. Vid den skolan ämnade jag söka plats.<br />
Skolan var inrymd i ett båtsmanstorp.Det lät inte<br />
precis tilltalande, fast man på den tiden inte hade<br />
stora pretentioner. Men möjligheten att någon gång<br />
med tåget komma in till Stockholm och träff a släkt<br />
och vänner uppvägde allt.<br />
Dessutom var man ju ung, såg framtiden an och<br />
16<br />
skulle väl inte stanna där så länge. Så besågs skolan i<br />
skogen och lärarinnetjänsten söktes och erhölls.<br />
Ja, så fl yttade jag dit, möblerade, styrde och ställde<br />
i den lilla båtsmanskammaren. Det blev helt enkelt<br />
alldeles förtjusande trevligt, enligt min och andras<br />
utsago, trots att golvytan inte var mer än kanske 6<br />
kvm.<br />
Så kom dagen den 15 september, då skolan skulle<br />
börja i båtsmansköket, som var skolsalen. Aldrig<br />
skall jag glömma den fasa, som grep mig den första<br />
skoldagen, då barnen från kringliggande gårdar<br />
infunno sig, stora drängar med storstövlar, fl era lika<br />
långa som jag och nästan lika gamla. Men det var ju<br />
mindre barn också, och så de små, som voro nybörjare.<br />
Det var sex klasser på en gång. När förskräckelsen<br />
eft er den första dagen något gått över, grep jag mig
an med arbetet på rena allvaret. Här gällde det att<br />
göra rätt för sin stora lön, som utgjorde omkring 360<br />
kr om året plus 50 kr för bristande bostad, därtill<br />
ved samt 25 kr för städningen av skolan. Skolan<br />
började klockan nio och slutade klockan fyra. Därav<br />
bortgick en timme till frukost. Man läste alla dagar<br />
utom lördag. Då var det handarbete 4 timmar.<br />
När skolan var slut för dagen, var jag också slut,<br />
dels av den tjocka luft en i den lilla lokalen, dels av<br />
pluggande med barnen, som om de skulle ta någon<br />
högre examen. Sällan fi ck jag sitta, ty varenda plats<br />
runt lärarinnans bord var upptagen, i synnerhet vid<br />
skrivning. Och allt detta tog på mina kraft er.<br />
På kvällen, då barnen försvunnit bort på skogsstigarna,<br />
blev det hemskt tyst. Jag brukade oft a stå ute<br />
på trappan och lyssna till de bortdöende ljuden eft er<br />
dem. Men det var inte tid att länge stå och drömma.<br />
Nej, nu var det att skynda in och städa skolan och ta<br />
itu med skrivböckerna.<br />
Men nog hade jag sällskap i stugan. Där var massor<br />
av råttor, som sökt sig in på hösten.<br />
Nattbesök<br />
En fredagskväll satt jag och ordnade med sy arbetena<br />
till sydagen. Det var vid 12-tiden. Plötsligt hördes<br />
smygande steg kring stugan. Vad kunde det vara?<br />
Jag blev alldeles stel. Sä dog de bort, men kom snart<br />
åter. Jag reste mig sakta och blåste ut lampan. Men<br />
i detsamma slogs kraft iga slag på de väl tillskruvade<br />
fönsterluckorna och en kraft ig röst ropade: “Kom<br />
ut och visa oss vägen”. Jaså, det var någon som gått<br />
vilse. Utan betänkande sprang jag ut i förstugan, tog<br />
av haken och öppnade.<br />
Det var becksvart höstkväll, men små ljus lyste<br />
överallt och hästtramp hördes. Då jag blev van vid<br />
mörkret, märkte jag att skogen var full av militär<br />
till häst. De satt ivrigt läsande på sina kartor vid<br />
skenet av sina fi cklampor. Närmast trappan satt en<br />
offi cer till häst. “Vad är det här för ställe? “frågade<br />
han barskt. “Det är Åkalla”, svarade jag. “Är vi nu<br />
här igen “, drog han till med ett långt ordsvall. “Det<br />
är tredje gången. Hur skall vi komma ned till stora<br />
vägen?”. Då gick jag före genom den mörka byn, och<br />
så försökte jag förklara hur de skulle komma ned<br />
genom skogsvägarna till stora vägen. Så gick jag till-<br />
Källa: Spånga Fornminnes- och Hembygdsgille 1944<br />
17<br />
baka hem. Dörren stod på vid gavel. Den hade jag<br />
glömt stänga. Det blev att titta i alla vrår om någon<br />
obehörig fanns där.<br />
Ljus i mörkret<br />
Men ljuspunkter fanns också där uppe i vildmarken.<br />
Först och främst den härliga skogen, som man<br />
så bra kunde gå vilse i. Själv gick också jag en gång<br />
vilse i den i fl era timmar, då jag skulle gå tvärs över<br />
skogen till Turebergs station. Jag gick runt, runt och<br />
kom gång på gång till Töjnans gård, som låg där i<br />
skogen. Nu är där ett stort villasamhälle. En annan<br />
ljuspunkt var ett gammalt rart par, som bodde uppe<br />
i Mellangärden i Akallabyn. Det var en blind lärare<br />
med sin fru. De var från Stockholms-Näs. Nu var<br />
han förtidspensionerad på grund av sin blindhet.<br />
Han hade 300:- kr om året i pension. Hur de bägge<br />
kunde reda sig på det, var en gåta, ty det skulle ju<br />
räcka till hyra, ved, mat och allt annat.<br />
I deras hem hade jag många trevliga stunder. På<br />
kvällarna tände jag min lykta och kilade över backen<br />
till dem, där man alltid kände sig välkommen.<br />
Jag föreläste ur böcker och tidningar, som de hade.<br />
Det var riktigt lärorikt för mig. Jag inhämtade inte<br />
så litet insikter och kunskaper där. När jag så hade<br />
slutat, var det jag, som fi ck njuta den härligaste<br />
musik. Jag njöt i fulla drag och försökte glömma, hur<br />
rädd jag var att gå hem i den sena kvällen till den<br />
tomma och dystra båtsmansstugan.<br />
Ibland hände det, då diskussionens vågor gick höga<br />
eller musiken förtrollade, att man alldeles glömde<br />
tiden. Men då jag reste mig för att gå, sa tant Klara:<br />
“Nej, nu dricker vi en kopp te, och det är så ruskigt<br />
ute, så nu stannar du hos oss i natt. Jag har förresten<br />
bäddat i förmaket. “ Ja, den välsignade tant Klara!<br />
Flera gånger då jag eft er skolans slut skyndade mig<br />
genom byn ned till handelsboden vid station, hade<br />
tant Klara sett mig, och då jag var halvvägs på hemväg<br />
mötte hon mig. “Jag förstod att du skulle ned och<br />
handla och jag gick för att möta dig”, sa hon bara.<br />
Och jag var ju inombords jublande glad att slippa<br />
gå ensam i mörkret. Men första gången innan jag<br />
anade, vem det var, som kom emot mig i mörkret,<br />
höll jag på att bli dödsförskrämd. Men vid igenkännandet<br />
fi ck jag bara fram: “O, tant Klara!” och<br />
sä kramade jag om henne.”
Den militära tiden från 1905 – 1965<br />
Enda sedan 1600-talet hade Ladugårdsgärdet inne i Stockholm varit försvarets övningsområd, men vid sekelskift<br />
et 1900 hade sättet att föra krig förändrats och vapnen fått en betydligt större räckvidd än tidigare och<br />
ett nytt större övningsområde behövdes. År 1905 beslöt därför riksdagen att köpa mark på det vi idag kalla<br />
Järvafältet. Så småningom hade man köpte ett område som var nästan 20 km långt och upp till 5 km brett.<br />
Jordbruket förändrades naturligtvis genom att militären reglerade markanvändningen och inte tillät någon<br />
utvidgning. I praktiken ledde det till att åkerbruket i hög grad ersattes med kreaturshållning. En konsekvens<br />
blev också att gårdarna “konserverades” och de i många fall mycket gamla vägarna bevarades. Elström blev<br />
inte vanligt för de boende här förrän i slutet på 30-talet och jordbruksmetoderna var omoderna.<br />
Under valrörelsen 1962 bestämdes att militären skulle lämna Järvafältet och bostäder skulle byggas på området.<br />
Det gällde dock inte Barkarby fl ygfält som fortsatte att vara militärt.<br />
Barkarby fl ygplats, F8<br />
Redan 1913 fi nns Hägerstalunds ängar omnämnt i fl ygsammanhang. Åren 1915 -1916 användes fältet för<br />
övningsfl ygningar runt Stockholm. Namnet var då Hägerstalunds fl ygfält eller Barkarby Flygstation.<br />
År 1919 började man med utrikesfl ygningar och var fram till dess Bromma var klart 1936 den enda fl ygplats i<br />
Sverige med fl ygförbindelser med utlandet. Bl.a. trafi kerades Helsingfors och Berlin.<br />
Från 1926 var Barkarby ett militärt fl ygfält. Tidigare hade armén använt sig av fl ygplan, men nu blev ett<br />
självständigt vapenslag och 1936 beslöts att förlägga Kungliga Svea (F8) fl ygfotilj till Barkarby.<br />
Landningsbanan på Barkarby fl ygfält är idag öde.<br />
Krutbanan<br />
En banvall går från Ulriksdals<br />
station till Tygverket vid stora<br />
Ursvik. På 1940-talet byggdes<br />
denna hemliga “krutbana” för<br />
att transportera ammunition<br />
till övningsfältet på Järva. Rälsen<br />
är sedan många år tillbaka<br />
borttagen och banvallen idag<br />
en vacker stig, som det går bra<br />
att cykla på. Omgivningarna är<br />
vackra och den som vill se rester<br />
av de militära aktiviteterna<br />
här, kan se spår av skjutbanor<br />
för kulsprutor, övningsområden<br />
för handgranatkastning<br />
samt gropar och skyttevärn.<br />
År 1974 lades fl ygfotiljen ner och ett par år senare bildades<br />
Barkarby fl ygklubb och fl ygfältet fi ck karaktären av<br />
en sportfl ygplats. Järfälla kommun ville lägga ner fl ygfältet<br />
och 31 maj 2010 lyft e det sista det sista fl ygplanet.<br />
Den offi ciella motiveringen var att det skulle byggas<br />
bostäder på området, men föroreningarna i marken lär<br />
omöjliggöra detta och startbanorna fi nns kvar. Likaså<br />
bergshangaren.<br />
Som kuriosa kan nämnas att svenskättlingen och fl ygpionjären<br />
Charles Lindbergh besökte F8 på Barkarby i september<br />
1933, där han fi ck provfl yga skolfl ygplanet SK 10.<br />
Krutbanan är idag en cyklingsbar naturstig i ett vackert landskap<br />
18
Järvafältet - livet på ett militärt övningsområde<br />
Sven Lagerberg berättar i sin artikel “Minnen från den militära verksamheten på Järvafältet under<br />
1920-30-talen”, Sankt Eriks årsbok 1965.<br />
Jag glömmer aldrig den högsommardag 1917, som jag, den infödde storstadsbon, från höjden vid Kymlingc övre gård fi ck skåda ut över<br />
en typisk bild av det uppländska landskapet och konfronterades med ett stycke äkta svensk landsbygd. Till höger lyste <strong>Kista</strong>s vita fasad,<br />
och hitom i den lilla dungen syntes det lilla skolhuset, där då ännu landsbygdens barn fi ngo sitt första vetande. Litet längre till vänster<br />
syntes över skogen väderkvarnen söder <strong>Kista</strong> vilken då ännu fanns kvar i fallfärdigt skick. Rakt fram och mitt på fältet, låg på en liten<br />
höjd Ervinge vitrappade mangårdsbyggnad med sitt brutna tegeltak, skuggad av en stor lönn. Byggnaden är för länge sedan riven.<br />
Långt bortom Ervinge skymtade Eggeby och Granby inom sina lövmassor.<br />
Under den militära tiden hölls fälten öppna, men andra<br />
odlingar än hö - som också tillvaratogs - var mycket begränsat.<br />
Området var alltså ett ganska naturligt ängsområde.<br />
Skjutbanorna på anlades på så sätt att skjutriktningen<br />
oft ast var mot norr. Redan under första världskriget placerades<br />
dock en kulsprutebana vid Killingtorp med sydlig<br />
skjutriktning. Ännu på 20-talet användes skjutbanor öster<br />
om Granby med skogen vid Fågelsången (norr om Helenelund)<br />
och Töjnan som kulfång. Man var noggrann med<br />
eldskjutningen eft ersom risken att någon förlupen kula<br />
hamnade i Tureberg var påtaglig. Även i <strong>Kista</strong> lär den lilla<br />
folkskolan där ha varit i riskzonen.<br />
En marsch genom Akalla by<br />
Artilleriet var uppställt i Eggeby, Akalla och Hästa. Målområdet var markerna norr om Säbysjön.<br />
När det gäller motoriserade förbanden, skriver Sven Lagerberg:<br />
År 1923 kom det första tecknet till en ny tids inbrott på Järvafältet. Då uppenbarade sig de första svenska stridsvagnarna eller »tanks»<br />
som man sade på den tiden. Det var i Tyskland byggda stridsvagnar av märket Benz: marschfart 4 km/tim. och beväpning en vattenkyld<br />
kulspruta eller en infanterikanon. Fr. o. m. hösten 1924 förlades det då vid Svea livgarde uppsatta stridsvagnskompaniet under<br />
ganska långa perioder till Granby. I stridsvagnarnas följe uppenbarade sig även åtskilliga andra motorfordon och terrängen blev i<br />
denna trakt ganska »uppbökad». Men det skulle dröja länge innan infanteriet och de övriga vapenslagen i nämnvärd grad motoriserades.<br />
När det gäller de sanitära förhållandena berättar samma författare:<br />
Under dessa fältmässiga förläggningar lämnade ju helt naturligt de sanitära förhållandena mycket övrigt att önska. Vid varje förläggning<br />
måste en latrin uppgrävas i närmaste skogsbacke, för att eft er uppbrott från platsen åter igenläggas. Vattenfrågan var alltid svårlöst<br />
och kunde under torra somrar bli prekär. Källor och brunnar lågo inte alltid i förläggningarnas närhet, utan vatten måste hämtas<br />
i hinkar och oft a bäras långa vägar. Det var mera sällan man ‘kunde få disponera häst med vattentunna på fordon. Tillgång till bad i<br />
öppen sjö fanns praktiskt taget inte. Det var endast vid förläggning på fälten norr om Bög, som man kunde begagna en bra badplats vid<br />
sjön Rafvaln, som hade ganska friskt vatten. Så småningom anlade man på några ställen betongdammar med dammluckor i Eggebybäcken.<br />
Dessa anläggningar visade sig ganska ändamålsenliga, då bäcken hade ett svalt och friskt källvatten.<br />
Ingen elkraft fanns att tillgå, varför all belysning utgjordes av fotogenlampor av olika slag och stearinljus. Någon hjälp vid vedkapning<br />
och sågning blev det följaktligen aldrig fråga om i det fallet, utan allt fi ck göras med handkraft .<br />
Ovan en av de första tanksen på Järvafältet. Här med<br />
en vattenkyld kulspruta 19<br />
Lite varstans på Järvafältet fi nns betongrester kvar från<br />
den militära tiden, som upphörde 1965 med en viss<br />
eft ersläpning på vissa håll. Mest sevärt är kanske den s.k.<br />
krutbanan, dvs järnvägen som transporterade ammunition<br />
från Ulriksdals station till tygverket i Ursvik. Tygverket<br />
är för övrigt fortfarande kvar som militäranläggning.<br />
Krutbanan är idag en vacker promenad- och cykelväg.
<strong>Kista</strong> – sista spiken i miljonprogramsprojektet<br />
År 1966 köpte Stockholms stad mark för att bygga en ny ABC-förort inom<br />
ramen för miljonprogramsprojektet, det som senare skulle bli <strong>Kista</strong>, Husby,<br />
Akalla. Nyheten slog ner som den s.k. ”Järvabomben” inför riksdagsvalet 1962<br />
. En generalplan upprättades för området 1967 (Planförfattare: Göran Sidenbladh,<br />
Igor Dergalin och Th omas Atmer) och enligt den skulle centrum ligga<br />
i Hansta och kallas “Järva City”. 160 000 människor tänkte man sig skulle bo i<br />
nybyggena på Järvafältet. Sämre konjunkturer och allt starkare folkopinion mot<br />
projektet gjorde att det lades ner och skrotades defi nitivt när Hansta år 1989<br />
blev naturskyddsområde. Eft ersom miljonprogramtänkandet hade hunnit få<br />
sina skamfl äckar när det var dags att börja bygga <strong>Kista</strong> var det bara Husby och<br />
Akalla som “drabbades” av det förhärskande storskaliga tänkandet. <strong>Kista</strong> blev<br />
miljonprogrammets sista projekt, men här bröt man med den likriktning som<br />
karakteriserar andra bostadsområden inom miljonprogrammet. Istället fi ck arkitekterna<br />
Jon Höjer och Sture Ljungqvist (död 2004) visa sina kreativa sidor med<br />
<strong>Kista</strong>leran och blanda radhus, stjärnhus och terrasshus till en spännande miljö.<br />
Arkitekterna är för övrigt samma radarpar som har ritat Vällingby, monumentet<br />
över det svenska folkhemmet!<br />
År 1975 påbörjades byggandet av bostadsområdet i <strong>Kista</strong> och avslutades 1980.<br />
Totalentrepenör blev Platzer Bygg AB. Resultatet väckte förundran världen över<br />
och arkitektkontoret Höjer och Ljungqvists - numera “Origo arkitekter” - tilldelades<br />
bl.a. Ytongpriset 1977 för sina bostadslösningar i <strong>Kista</strong>. Dock skulle allt<br />
göras billigt och den tekniska kvaliteten på husen blev lidande. Byggfusket var<br />
omfattande även i <strong>Kista</strong>.<br />
Bostadsområden med Venedig som förebild<br />
<strong>Kista</strong>, Akalla, Husby planerades för totalt 20 000 invånare och tanken var att de fl esta också skulle få sin<br />
utkomst här. Det kallades för ABC-planering, dvs. arbete, bostad och centrum på gångavstånd. Att det sedan<br />
inte blivit så, kan förmodligen säkra arbetstillfällen för många utredande samhällsplanerare under en lång<br />
tid framöver. Bostadsområdena skulle vara så bilfria som möjligt. Trafi kseparering kallades det och de som<br />
tvivlade på idéerna vanns för saken med argument som att Venedig hade en liknande trafi klösning med undantag<br />
för att italienarna hade kanaler istället för bilvägar. Gångbanor med grändkaraktär skulle ge en speciell<br />
social närhet åt bostadsområdet där husen stod tätare än vad som var normalt vid den här tiden. Små torg<br />
var här och där insprängda mellan huskropparna och färgen på fasaderna målades med ljusa och jordnära<br />
färger. Pulpettaken tillförde kvarteren mera spänning i form av vinklar, vrår och brutna ytor - inte minst i<br />
Römö. Som en barriär mot bullret utanför bostadsområdena byggdes terrasshus med loft gångar. Garage och<br />
parkeringsplatser förpassades under jord och centrala sopsugstationer skulle se till att stinkande och skramlande<br />
sopbilar höll sig på så långt avstånd som möjligt från den anständiga tillvaron.<br />
20<br />
ABC står för ”arbete”,<br />
”bostad”, ”centrum”.<br />
Idéen var att man aldrig<br />
skulle arbeta och bo på<br />
platsen och aldrig behöva<br />
lämna den<br />
Miljonprogrammet,<br />
bostadspolitiskt program<br />
antaget av riksdagen 1965<br />
med målet att en miljon<br />
bostäder skulle färdigställas<br />
under tioårsperiosden<br />
1965-74. Programmet<br />
genomfördes men många<br />
av dessa bostadsmiljöer<br />
blev mycket montona och<br />
tråkiga vilket ledde till att<br />
deras status blev låg med<br />
sociala problemområden<br />
som konsekvens<br />
<strong>Kista</strong> centrum, som var ett av Sveriges allra första<br />
köpcentra helt under tak, invigdes 1977 med 40 butiker.<br />
Torget fi ck starka drag av ett gammaldags hederligt<br />
torg. Nu ombyggt. Kyrkan vid torget är ritad av arkitekten<br />
Zoltan Bedec och blev - eft er bråk om den skulle<br />
vara rödbrun eller gulbrun - klar 1978.<br />
Till höger Helsingörsgatan. Vi ser här planerarnas idé om att gatorna<br />
skall vara klart avskilda från bostadsområdena, ett slags kanaler.
Det moderna <strong>Kista</strong> föds<br />
<strong>Kista</strong> 1975. På den nedre bilden ser vi <strong>Kista</strong> gård och allén som går till torpet Sofi elund Foto Björn Enström Publicerad med fotografens tillstånd
<strong>Kista</strong> torg<br />
Det 70-tals präglade <strong>Kista</strong> torg byggdes om 2006-08 för 25 miljoner kronor. Tunga granithällar, trappor, murar,<br />
ramper och torgbeläggning med smågatsten samt en inramning med lindar, skulle ge torget ett tilltalande<br />
modernt intryck. Lite väl mycket sten, tycker många. Torgets gamla konstnärliga utsmyckning har behållits<br />
till viss del, men mycket av den ursprungliga symboliken off rades. Olle Nymans spännande skulptur,<br />
”Stenkvinna”, skapad av sprängsten på platsen, har lyft s fram ur skuggorna och fått en mera framträdande<br />
plats i trappkomplexet. Dammen med Bertil Johnsons skulptur ”Ljusträd” har fl yttats något och därmed har<br />
också en del av tankarna kring arragenmanget gått förlorade.<br />
Bertil Johnson, som var 1:e arkitekt i Stockholms stad fram till 1992, berättar att det gamla torgarrangemanget<br />
skulle kommunicera ett ljusträd som tränger upp genom marken, spränger asfalten varvid ringar<br />
bildas runt omkring (de vita koncentriska cirklarna som fi nns kvar). Fontänen omgavs av ett antal ljuspollare.<br />
De hade en innefattning av prismaformad akrylglas som skulle föra tankarna till något av moderna<br />
kristallkulor för den framväxande kiselindustrin. Dessa ljuspollare fi nns inte längre kvar på det nya torget.<br />
Själva ljusträdet bär också på en stark symbolik: <strong>Kista</strong> är ett centrum för elektronikindustrin och inom halvledartekniken<br />
(transistorer och dylikt) används oft a fosfor som s.k. n-dopning. Fosfor kommer från det grekiska<br />
ordet φωσφορος [fōsforos], som betyder ”ljusbringare”. Atomnumret är 15, dvs det fi nns 15 elektroner.<br />
Följaktligen skulle Ljusträdet ha femton lampor, ljus som snurrar runt i cirklar ovanför torgplanet och lyste<br />
upp det. Nu har lamporna ersatts med små svaga diodlampor, som knappast gör någon glad i vintermörkret.<br />
Så här såg <strong>Kista</strong> torg ut i oktober 2005<br />
22<br />
Torget våren 2010
Jan Stenbecks torg<br />
År 2010 fi ck <strong>Kista</strong> ett nytt torg, Jan Stenbecks torg. Landsskapsarkitekt Th orbjörn Andersson har utformat<br />
det som en mötesplats i ytterstaden. Torgets “golv” är därför uppbyggt av en rad podier i olika nivåer och<br />
möblerade med jättelika stålkar med planteringar representerande biotoper från olika världsdelar. Ovanför<br />
torget har ett tak satts upp, ursprungligen med en mängd plasttallrikar i olika färger, men de blåste ner.<br />
Pelarna, som håller upp taket innehåller riktbara strålkastare för bl.a. spotlightbelysning.<br />
Jan Stenbeck<br />
Jan Stenbeck (1942-2002) var en av Sveriges största fi nansmän och företagsnamn kopplade till honom är<br />
Sonet Film, Viasat, Rix FM, Lugna Favoriter, TV3, TV6, TV6 , TV8, ZTV, Viasat Sport och TV1000, Tele2<br />
(Comviq), Metro International som ger ut gratistidningar i Europa, Asien och Amerika.<br />
Arne Stenbecks torg invigdes 2010. Taket med de “fl ygande tallrikarna” har man varit tvungen att ta bort p.g.a.att torget uppenbarligen<br />
är ett draghål och och tefaten riskerade fl ygande projektiler istället för dekorationer i torgtaket.<br />
Arne Beurlings torg<br />
Ett idag anonymt gaturum ska i framtiden binda samman fl era olika verksamheter och målpunkter och leda<br />
många människor i rätt riktning.<br />
Torget bildar en generös yta för omgivande verksamheter att ta i besittning. En scen för såväl vardag som fest.<br />
Med en sammanhållen färgsättning och omsorgsfull detaljering skapas en plats med ett eget och bestämt uttryck.<br />
Torget har namngetts eft er Arne Beurling.<br />
Grundidén i gestaltningen för Arne Beurlings Torg är att tillföra platsen ett karaktärsfullt golv som sträcker<br />
sig från fasad till fasad. Mitt på torget accentueras <strong>Kista</strong>mässans entré av en central plats av svart natursten.<br />
Torget ljussätts med mastmonterade fl ödljusarmaturer som kan regelras, riktas om och förses med fi lter allt<br />
eft er behov och tillfälle.<br />
23
Arbetet med att färdigställa torget påbörjades sommaren 2009 och blev klart hösten 2011.<br />
Ansvarig arkitekt för programskedet: LOLA arkitektur och Landskap. Systemhandling och genomförande:<br />
Ingela Näslund TEMA arkitekter.<br />
Arne Beurling<br />
Arne Beurling, svensk matematiker, född 1905 och verksam i Uppsala. Han blev känd för att han under andra<br />
världskrriget lyckades skapa en nyckel till tyskarnas krypto. Eft er kriget fl yttade han till USA och övertog där<br />
Albert Einsteins professorstol i Princeton University. .<br />
<strong>Kista</strong> Galleria<br />
<strong>Kista</strong> Galleria, eller <strong>Kista</strong> Centrum som det även kallas, öppnades för första gången 1977 eft er att ha invigts<br />
av kungaparet. Det var då ett mycket modernt med sina 40 butiker och 22000 kvm under ett tak. År 2002<br />
gjordes en större utbyggnad och ytterligare en förstoring skedde 2009. Under årens lopp har alltså köpcentrat<br />
expanderat med nära 70 procent och har idag c 180 butiker och resauranger samt strax under 2500 parkeringplater<br />
i garage. Här fi nns också en bowlinghall, en multiplexbiograf med 11 moderna salonger och ett<br />
restarangtorg med ett 20 tal restauranger samlade på ett ställe.<br />
Gallerian är idag den enda i Sverige som har öppet till kl 21 alla dagar och är landets tredje största galleria<br />
med en årsomsättning på mer än 2 miljarder kronor och med över en miljon besökare.<br />
Ovan en del av utbyggnaden 2009<br />
<strong>Kista</strong>tornen<br />
Två av Sveriges tre högsta skyskrapor fi nns i <strong>Kista</strong>. Turning torson i Malmö är dock högst med sina 190 meter<br />
och 57 våningar<br />
24
<strong>Kista</strong> Science Tower, som ritats av White arkitekter (ett av Sveriges största arkitektkontor med säte i Göteborg,<br />
vann arkitekttävlingen om projektet 1998), och byggt av NCC. Byggnaden invigdes 2002 och är med<br />
sina 117 meter och 32 våningar Nordens högsta kontorsbyggnad. Med antennkonstruktionen är den 156 m.<br />
Vasakronan äger byggnaden och hyr ut över 40 0000 kvm kontorsyta med 2500 arbetsplatser. Dessutom fi nns<br />
banker, konferensutrymmen och restauranter i byggnaden.<br />
Victoria Tower<br />
är ritat av Wingårdh arkitektkontor och är med sina 34 våningar 120<br />
meter högt. Det kommer att ha 300 hotellrum och drivas av Scandic<br />
Hotels. En skybar, restaurant och konferenslokaler kommer att fi nnas<br />
i byggnaden. De tio översta våningarna inrymmer 5000 kvm kontorslokaler.<br />
Höghuset byggs intill <strong>Kista</strong>mässan.<br />
Byggnadens T-form och glittrande fasad lär vara inspirerad av den<br />
glittrande mikrofon Charlotte Perelli använde i Melodifestivalen 2008.<br />
De triangelformade fönstren består av av glas med åtta olika ytbehandlingar.<br />
Gert Wingårdh, är tillsammans med kollegan Karolina Keyzer<br />
(sedan augusti 2010 Stockholms stadsarkitekt) uppdragsansvarig<br />
arkitekt.<br />
Yterligare två torn är planerade , två skyskrapor med huvudsakligen<br />
bostäder intill gallerian. De högre tornet byggs av JM och blir på 30<br />
våningar. Det andra byggs av AB Borätt och blir på 17 våninga. Totalt<br />
ska de två tvillingtonen rymma 300 bostäder. Den högre byggnaden<br />
får en höjd på 110 meter och är därmed Stockholms högsta bostadshus.<br />
Längst ner blir det utrymmen för kultur, bl.a. bibliotek och galleri.<br />
Science Tower invigningsdagen i september 2011<br />
25
Tunnelbanan<br />
Tunnelbanan Hallonbergen-Akalla invigdes<br />
den 5 juni 1977 av landshövding Hjalmar<br />
Mehr. Sträckningen Kungsträdgården-Akalla<br />
är 15,6 km lång och har 12 stationer. En<br />
vision av Marcus Wallenberg och Hjalmar<br />
Mehr var nu förverkligad.<br />
När tunnelbanan anlades, var även Kymlinge<br />
tänkt att bebyggas. Man hade tänkt sig ett<br />
centrum för statliga verk i området, men det<br />
politiskt opportunt korrekta svängde till att<br />
verken skulle utlokaliseras till landsorten<br />
istället. En tunnelbanestation hann man dock<br />
bygga även om den aldrig togs i bruk.<br />
Sofi elund, som fanss där Grönlandsparken nu fi nns. Bilden är tagen på vägen mot <strong>Kista</strong><br />
gård, en alléväg som inte längre fi nns. Svänger vi till vänster kommer vi till E4:an<br />
och till höger Ärvinge gård. Foto: okänt<br />
Grönlandsparken<br />
Den västra uppgången till tunnelbanestationen. Den är en nykonstruktion<br />
från 2009<br />
26<br />
Parker i <strong>Kista</strong><br />
Grönlandsparken är <strong>Kista</strong>s främsta<br />
park och anlagd på den plats där<br />
torpen Sofi elund och Båtmanstorp<br />
fanns fram till 1970-talet. De revs i<br />
samband med att <strong>Kista</strong> byggdes. En<br />
mindre park, Gläntan, fi nns i bostadsområdet.<br />
En ny park kommer<br />
att skapas intill <strong>Kista</strong> gård, den s.k.<br />
Herrgårdsparken.
<strong>Kista</strong> Science Center<br />
John-Olle Persson, fi nansborgarråd i Stockholm tog på 1970-talet initiativ till utarbetande av ett program för<br />
ett elektronikcentrum i <strong>Kista</strong>. Han fi ck aktivt stöd av rektorn på KTH, Gunnar Brodin, och Ericssons VD,<br />
Åke Lundqvist. Programmet blev klart 1985.<br />
Universitet, KTH<br />
År 1988 förlades Ingenjörsskolan och en del av Elektronikinstitutionen från KTH i <strong>Kista</strong>. Detsmma gällde<br />
Stockholms universitets utbildningar inom data/systemvetenskap. Man började nu tala om <strong>Kista</strong> som Sveriges<br />
Silicon Valley.<br />
År 2002 invigs IT-universitetet ett samarbetsprojekt, kallat ICT-skolan, mellan KTH (en av KTH:s nio<br />
skolor) och Stockholms universitet. Man slogs sig ner i IBM gamla byggnad och skapade därmed något av<br />
campuskänsla i kvarteren i området Gallerian, Electrum och IT-universitetet.<br />
På Campus <strong>Kista</strong> fi nns 5.000 studerande. I <strong>Kista</strong> fi nns därmed lika många studenter som på KTH på Valhallavägen.<br />
Vid KTH:s IT-universitet i <strong>Kista</strong> fi nns 80 professurer var och en ansvariga för sitt forskningsområde<br />
och ca 1000 forskare och 800 forskarstuderande. <strong>Kista</strong> tillsammans med KTH vid Valhallavägen gör Stockholm<br />
till den ledande europeiska regionen inom högre utbildning och forskning inom IT området. Man<br />
arbetar med nanoelektronik, materialfysik, fotonik (skapa, styra och registrera fotoner, alltså kvantfysik),<br />
kretsdesign, elektroniska system, telekommunikation, datorsystem, internet, informationssystem, it-säkerhet,<br />
mjukvaruteknik, kommunikation och kognition.<br />
Här fi nns lärare och studenter från hela världen. Internationell konkurrenskraft är en självklarhet inom både<br />
forskning och utbildning.<br />
Kungliga Tekniska Högskolan och Stockholms universitet samsas om lokalerna i IBM:s gamla byggnad<br />
27
Nanolaboratoriet<br />
Intill Electrum på Isafj ordsgatan fi nns en<br />
märklig fartygsliknande byggnad i anslutning<br />
till Electrum; ett laboratorium för forskning<br />
inom områdena nanoteknologi och mikroelektronik.<br />
Här fi nns imponerande utrustning<br />
för att bygga komponenter med en enastående<br />
precision ända ner på atomnivå. För att de<br />
avancerade instrumenten skall fungera upptas<br />
mer än hälft en av utrymmet av fl äktar, pumpar<br />
och försörjning med alla nödvändiga gaser<br />
och kemikalier. De stora presisionsinstrumenten<br />
kräver kylning och miljön måste oft a<br />
vara kliniskt ren. Ett operationsrum är rena<br />
svinstian i jämförelse.<br />
Electrumlaboratoriet är ett av tre stora universitetslaboratorier<br />
i Sverige som är verksamma<br />
inom området nanoteknologi och mikroelektronik.<br />
Chalmers MC2 i Göteborg och Ångströmlaboratoriet<br />
i Uppsala är de två andra<br />
och alla tre ingår i nätverket Myfab, som ser<br />
till att den dyrbara utrustningen och andra<br />
resureser utnyttjas på ett kostnadseff ektivt sätt.<br />
Foto: Med tillstånd från Nanolabortoriet<br />
Electrum<br />
Nanolaboratoriet<br />
Electrumlaboratoriet ägs av KTH men verksamheten är ett<br />
samarbete mellan KTH och Acreo AB, det ledande svenska<br />
forskningsinstutet när det gäller mikroelektronik och optik.<br />
I laboratoriet fi nns också ett dussintal andra företag, som<br />
hyrt in sig i Electrumlaboratoriet för att kunna bedriva egen<br />
forskning och utveckling av produkter.<br />
Den laborativa utrusningen i laboratoriet är mycket<br />
avancerad. Man har bl.a. möjlighet att framställa nya material<br />
och kvantstrukturer. Inte minst framställs nanotunna<br />
halvledarmaterial för olika ändamål<br />
1985 börjar man bygga Electrumhuset som en hemvist för ett Elektronikcentrum i <strong>Kista</strong> och följande år<br />
bildas stift elsen Elektronikcentrum, dvs Electrum. Den offi cella invigningen skedde först 1988 av kung Carl<br />
XVI Gustaf.<br />
1992 fanns tre forskningsinstitut i Electrum<br />
Stift elsen Electrum verkar för strategier som säkerställer fortsatt tillväxt i <strong>Kista</strong> Science City och ett bra samarbete<br />
mellan forskning, akademi, staden och näringslivet. Tillväxten skall i första hand ske inom forskningsbaserade<br />
och innovativa tillväxtföretag baserade på tillämpningar av ICT (Information and Communication<br />
technology).<br />
Electrumstift elsen driver frågor för högre ICT-utbildning, global tillväxt och innovation och dess styrelse<br />
består av tongivande representanter från Ericsson, Acreo, IBM, Atrium Ljungberg, Packetfront, KTH samt<br />
Stockholms stad. Stift elsen Electrum ansvarar också för utvecklingen av en tillväxtmodell enligt Triple<br />
Helix-principen – <strong>Kista</strong>modellen.<br />
28
Electrum<br />
Mässan<br />
År 2008 invigdes mässan i <strong>Kista</strong> eft er att ha fl yttat från lokalerna i Sollentuna där den funnits i 35 år. Något<br />
mindre, men mordernare. Totalt 15 000 kvm varav närmare en tredje del är utrymmen för konferenser.<br />
(Dock är Stockholmsmässan i Älvsjö nästan fem gånger större.) Mässan är tänkt att vara en mötesplats för<br />
näringslivet.<br />
Sollentunamässan grundades av Gustaf Dahlén, en av pionjärerna inom mässbranschen i Sverige.<br />
Läget förefaller idealiskt med tanke på den företagsexpansiva regionen <strong>Kista</strong> Science City som är ett av<br />
världens ledande ICT-kluster. I närområdet fi nns drygt 1400 företag, bl.a. Ericsson, Nokia, Microsoft och<br />
IBM.<br />
<strong>Kista</strong> Science City<br />
<strong>Kista</strong> Science City kännetecknas av tillväxt och<br />
mångfald. Här genereras betydande delar av<br />
Stockholmsregionens och Sveriges tillväxt. I det<br />
gynnsamma företagsklimatet utvecklas och blomstrar<br />
företag: nya företag startas och utländska<br />
företag lockas hit för att etablera sig. Här fi nns det<br />
möjligheter till sysselsättning och personlig utveckling<br />
för de boende i området.<br />
Klustermodell för tillväxt: Ingen enskild organisation,<br />
företag eller myndighet styr <strong>Kista</strong> Science City.<br />
Utvecklings- och klustermodellen bygger på sam-<br />
<strong>Kista</strong>mässan - näringslivets samlingsplats<br />
verkan och nätverkande. Jämför man <strong>Kista</strong> Science City med andra liknande kluster med kompetens inom<br />
samma eller angränsande fokusområden är <strong>Kista</strong> Science City unikt tack vare koncentrationen av företag, organisationer<br />
och forskare på en liten yta. Idag fi nns c. 8500 företag i <strong>Kista</strong> Science City. Över 5000 studenter<br />
studerar ICT och över 1100 forskare är verksamma inom ICT. Det är unikt i Sverige och en av världens snabbast<br />
växande vetenskapsstäder.<br />
29
NOD är ett stort och spännande ICT-projekt med invigning 2013<br />
Atrium Ljungberg bygger NOD - ett nytt kvarter vid korsningen Borgarfj ordsgatan-<strong>Kista</strong> Gårdsväg (intill<br />
Stadsdelsfövaltningens byggnad) för lärande, forskning och näringsliv i <strong>Kista</strong>. Här är det tänkt att Stockholms<br />
universitet ska samla all datautbildning och -forskning, men byggnaden kommer även sammanföra<br />
lärande, akademi, forskning, kultur, små och medelstora ICT-företag och skapa en öppen, kreativ och dynamisk<br />
mötesplats för alla som arbetar, besöker och bor i <strong>Kista</strong>. Inte minst kommer allmänheten att ha tillgång<br />
till restauranger och det framtidsvisionära innovationscentret Digital Art Center, DAC, som idag fi nns på<br />
Kronborgsgränd 13, Ärvinge.<br />
Arkitektskiss på hur NOD-komplexet är tänkt att te sig. Arkitekt är Scheiwiller Svensson Arkitektkontor.<br />
Bilden publicerad med tillstånad av Atrium Ljungberg AB<br />
DAC Digital Art Center på Kronborgsgränd 13, Ärvinge<br />
DAC är ett projekt i gränslandet mellan kulturpolitik, utbildningspolitik och näringspolitik som avses främja<br />
lokal och regional tillväxt. Det ska vila på nära samverkan mellan akademi, näringsliv och off entlig sektor och<br />
bli en arena för utställningar, skapanden och möten, en publik plats som synliggör de positiva eff ekter som<br />
uppstår i mötet mellan konst, ny teknologi, vetenskap och kultur.<br />
30
Näringslivet i <strong>Kista</strong>. Ericsson, IBM, de första företagen i <strong>Kista</strong><br />
<strong>Kista</strong> är Sveriges viktigaste IT-centrum. Det började år 1976 då Ericssonföretaget SRA, Svenska Radiobolaget,<br />
fl yttar till <strong>Kista</strong> och lantbrukaren Bengt Akalla slutar skörda sina åkrar. Sedan rullar det på. Följande år<br />
fl yttar fl era Ericssonföretag in, tunnelbanan och <strong>Kista</strong> Centrum invigs. IBM gör entré 1978.<br />
I <strong>Kista</strong> fi nns fl er företag och anställda på en begränsad yta än någon annanstans i landet. Av de drygt 28 000<br />
anställda i ca 780 <strong>Kista</strong>företag arbetar två tredjedelar inom IT-området. Det är alltifrån stora internationella<br />
till mindre entreprenörsägda IT-företag. Ericsson har sitt internationella huvudkontor i <strong>Kista</strong> och är också<br />
områdets största enskilda arbetsgivare.<br />
<strong>Kista</strong> är störst på forskning inom IT och 2003 fl yttar Ericsson sitt huvudkontor till orten. 2009 började Ericsson<br />
fl ytten av all sin verksamhet i Stockholmstrakten till <strong>Kista</strong>. Lokalerna vid Telefonplan, Sundby Park och<br />
Älvsjö töms och stängs ned stegvis fram till 2012.<br />
Ingenstans i landet fi nns så många forskare på en begränsad yta. I <strong>Kista</strong> räknar man med ca 1000 forskare<br />
inom näringsliv, akademi och forskningsinstitut.<br />
Ericssons huvudkontor vid <strong>Kista</strong>gången / Torshamnsgatan<br />
Något om framtidsplanerna för <strong>Kista</strong> (kommunikationer och byggen)<br />
Framgångsfaktorn för utvecklingen av <strong>Kista</strong> Science City är de världsledande företag inom IT-området.<br />
KTH-s etablering av IT-universitetet har skapat en internationell vetenskaplig utvecklingsmiljö, som drar till<br />
sig internationella storföretag liksom tvecklingsinriktade små och medelstora företag. I <strong>Kista</strong> Science City<br />
verkar företag, studenter och forskare mycket nära arandra. Stora satsningar görs på infrastrukturen, att göra<br />
<strong>Kista</strong> lättillgängligt med bil så att det blir en attraktiv plats att arbeta och studer på.<br />
31
Fortune Magazine har listat världens 15 hetaste nya städer för aff ärer och företagande . Stockholm är en av<br />
städerna på listan – och <strong>Kista</strong> Science City omnämns som den starkast bidragande faktorn till detta.<br />
”Th e rise of mobile technology has helped make Stockholm (headquarters city for wireless-gear giant Ericsson)<br />
an increasingly hot business center. Its <strong>Kista</strong> neighborhood, somtimes called ”Wireless Valley”, is populated<br />
by some 700 high-tech companies, including Intel, Motorola, Symantec and Oracle – all working on<br />
high-end products and services.”<br />
Det är inte bara näringslivet som växer i <strong>Kista</strong>området utan även t.ex. 15 000 – 20 000 nya bostäder planeras<br />
att bli byggda i <strong>Kista</strong> Science City de närmaste åren. Silverdal, Järvastaden, nya Ursvik och Barkarbystaden<br />
är alla inråden där det kommer att byggas nya bostäder. I <strong>Kista</strong> är det främst <strong>Kista</strong> Gård, <strong>Kista</strong>höjden och<br />
de två 110 meter höga byggnaderna, <strong>Kista</strong> Torn, som är aktuella. En tvärbana från Alvik till <strong>Kista</strong> är också<br />
planerad och den är tänkt att de ska börja byggas 2014.<br />
En ny stadsdel med bostäder byggs vid Hanstaleden. I mars 2011 såg det ut som på bilden.<br />
Vägar och gator<br />
Det har knappast undgått någon att det pågår stora vägarbeten på Kymlingelänken och E18. Det är ett stort<br />
projekt. Cirka 9 km motorväg med 6 planskilda trafi kplatser, 30 broar, 2 tunnlar à 300 meter och ny lokalgata<br />
mellan Hjulsta och Rinkeby ska byggas.<br />
Arbetena beräknas vara helt klara år 2015 och Vägverket beräknar att vägbyggena kommer att pågå augusti<br />
2010 – december 2013.<br />
<strong>Kista</strong> expanderar snabbt och därmed ökar också trafi ktrycket på vägarna. Vid rusningstid är de ibland igenkorkade<br />
och folk tvingas sitta i bilköer upp till en halvtimme bara för att komma ut från <strong>Kista</strong>. Det har i<br />
sin tur ha lett till ökat aggressivt körbeteende och därmed gjort området till ett av de mest olycksdrabbade i<br />
Sverige. I företagen har detta upplevts oacceptabelt och med tanke på att området är något av en ekonomisk<br />
motor i Stockholmsområdet har det tvingat politikerna att tillföra enorma belopp skattemedel för att förbättra<br />
kommunikationerna från och till <strong>Kista</strong> Science City.<br />
En hel del vägarbeten har även gjorts inom <strong>Kista</strong> och där är det Exploateringskontoret som planerat och förbättrat<br />
trafi ken. Tillfartsvägarna ligger däremot på Trafi kverkets bord.<br />
32
Trafi ken mot Sollentuna<br />
För att trafi ken i riktning mot Sollentuna ska fungera, har tre parallella trafi kleder<br />
byggts om, Hanstavägen, Torshamnsgatan och <strong>Kista</strong> alléväg.<br />
Hanstavägen<br />
Hanstavägen har blivit fyrfi lig och är den viktigaste genomfartsgatan förbi <strong>Kista</strong>-Husby-Akalla och förbinder<br />
Kymlingelänken med Akallavägen. Förbindelse till Sollentuna fi nns via rondellen vid Husby som ansluter till<br />
Turebergsleden.<br />
Hanstavägen i juli 2009<br />
<strong>Kista</strong>vägen<br />
är ombyggd till en fyrfi lig esplanad, som via Torshamnsgatan blir den nya infarts-/utfartsleden mellan E4:an<br />
och <strong>Kista</strong> Centrum.<br />
Torshamnsgatan<br />
har blivit en parallellförbindelse till Hanstavägen mellan E4:an och Sollentuna och antas komma att avlasta<br />
trafi ken genom <strong>Kista</strong>. Den går via den nya 250 meter långa Esbotunneln genom Töjnanberget till Husbyrondellen.<br />
På Töjnanberget, <strong>Kista</strong>höjden, kommer 240 bostäder i form av par-, rad- och kedjehus att byggas. Via<br />
den helt nya Lagtingsvägen är Torshamnsgatan förbunden med Hanstavägen. Leden förbinder också företagsområdena<br />
i <strong>Kista</strong> och Akalla.<br />
<strong>Kista</strong> Alléväg<br />
som går från Borgarfj ordsgatan i riktning norrut mot Sollentuna förbi <strong>Kista</strong> gård där den byter namn till Oddegatan<br />
och ansluter till Torshamngatan, kommer att bli en viktig farled i framtiden. Det är en mycket bred<br />
väg, 34,5 meter för att rymma den planerade tvärbanan. Här fi nns även en bra cykelväg.<br />
33
Esbotunneln. På hälarna ovanför tunneln kommer bostäder att byggas<br />
Den snabba utvecklingen kräver eff ektiv infrastruktur<br />
Vägbyggena möjliggör en kraft ig regional utveckling med bl.a. cirka 15 000 nya bostäder och lika många nya<br />
arbetsplatser. <strong>Kista</strong> gård kommer att ha 900 lägenheter. Byggarbetana på Töjnanberget är tänkt att börja i<br />
år, 2013/14 kan man börja fl ytta in i de två bostadstornen vid <strong>Kista</strong> galleria och 2013 börjar man bygga det<br />
stora bostads-området <strong>Kista</strong> Äng längs E4:an nordväst om Nokiahuset, numera Ericssons. Totalt räknar man<br />
med 3 000 nya bostäder i <strong>Kista</strong> de tio närmaste åren<br />
De stora vägarnas barriäreff ekter<br />
En av de stora utmaningarna med planeringen av de stora trafi klederna är deras tendens att bilda barriärer<br />
så att t.ex. Järvafältet såsom friluft s- och rekreationsområden blir svårtillgängliga för ett eller annat bostadsområde.<br />
Fältets karaktär med sina speciella ekologiska miljöer är också beroende av att området inte styckas<br />
sönder. Det är främst Igelbäcken med de kringliggande våtmarkerna och de öppna ängs- och hagmar-kerna<br />
som tillför grönområdet stora naturvärden. E4:an, stambanan, Kymlingelänken och Akallavägen - korsar<br />
området och bildar kraft iga barriärer som begränsar sprid-ningsmöjligheter för både växter och djur. Även<br />
E18 anses vara en barriär för boende i Tensta, Rinkeby som vill nyttja Järvafältet.<br />
För att minska E18:s barriäreff ekt mot Järvafältet, kommer delar av vägen att över-däckas. Det kommer att<br />
ske på dels ett knappt 300 meter långt avsnitt av motorvägen vid Rinkeby och dels ett ungefär lika långt avsnitt<br />
vid Tensta. På överdäckningen kommer bostäder att byggas.<br />
Bullerstörning<br />
Idag alstrar trafi ken för mycket bullerstörning vid säväl Kymlingelänken som E18. Riktvärdet för bostäder<br />
är max 55 decibel (A) och idag har vissa bostäder i Rinkeby upptill 58 dB (A) vid marknivå, men det fi nns<br />
platser med betydligt högre värden. Vid översta våningen på vissa hus har man mätt upp till 72 dB (A).<br />
34
När det gäller Järvafältet ligger bullernivåerna klart över riktvärdet i en 250 meter bred zon längs vägen.<br />
De nya vägbyggena kommer att innebära en betydligt lägre bullerstörning genom att E18 kommer att ligga<br />
lägre än tidigare. Dessutom monteras bulerskydd på broarna längs en stor del av både E18 och Kymlingelänken.<br />
Det kanske inte hjälper så mycket för bostäder, som ligger högre upp i husen, men där har fasadernas<br />
fönster åtgärdats så trafi kljudet inte ska tränga in i lägenheterna.<br />
Trafi kplats <strong>Kista</strong> som den kommer att bli enligt tecknaren Kristoff Laufersweiler. Bilden publicerad med Trafi kverkets tillstånd.<br />
Landskapsåtgärder<br />
Eft ersom vägarna går genom det känsliga Järvafältet, kommer bullerskyddet här att bestå av en vall, som på<br />
ett naturligt sätt ska passa in i den kuperade naturen.<br />
Skärmar/murar kommer att fi nnas på broar. Längs vägarna planteras nya träd, buskar och blommor. Broarna<br />
kommer att ges en ytbehandling, som ska passa i miljön och bropelarna blir mjukt runda. Broarnas<br />
undersidor blir släta. Även skuggspelet under broarna försöker man ta hänsyn till och tanken är att skapa en<br />
ljus och behaglig miljö.<br />
När ombyggnaden av bron är klar 2013 ska en ny bäckfåra 25 meter norrut grävas. Bäckens botten förses<br />
med sten och sälg planteras.<br />
Arkeologiska undersökningar<br />
En hel del arkeologiska utgrävningar har utförts inför väggbyggena, men i <strong>Kista</strong> har inget som skulle föranleda<br />
några ytterligare arkeologiska åtgärder, påträff ats. I Rissne har man dock hittat ett 30-tal gravar, som man<br />
tittar lite närmare på.<br />
35
Med ett par undantag kommer gravfält och boplatser med spår från förhistorisk tid, inte att påverkas av vägbyggena.<br />
Det gäller även det ålderdomliga kulturlandskapet kring Igelbäckens dalgång, som fått sin prägel av<br />
att jordbruk enda sedan järnåldern.<br />
Trafi kplats Ärvinge. Teckning av Kristoff Laufersweiler. Bilden publicerad med Trafi kverkets tillstånd.<br />
Igelbäcken<br />
När E18 är ombyggd kommer vägdagvattnet<br />
att renas innan det kommer till<br />
Igelbäcken. Idag rinner vägdagvattnet<br />
orenat ut i bland annat Igelbäcken.<br />
För att inte skada Igelbäcken under<br />
byggnadstiden, har man byggt en ny<br />
140 meter lång kulvert under Kymlingelänken.<br />
Den ska skydda bäcken<br />
och den sällsynta fi skarten grönling<br />
under de fyra år byggnadsarbetena tar.<br />
När ombyggnaden av bron är klar 2013<br />
ska en ny bäckfåra 25 meter norrut<br />
grävas. Bäckens botten förses med sten<br />
och sälg planteras.<br />
Stor hänsyn har tagits till Igelbäcken och allt tyder på att den klarat vägbyggena<br />
mycket bra. Teckning av Kristoff Laufersweiler. Bilden publicerad med Trafi kverkets<br />
tillstånd.<br />
E18-Kymlingelänken ett dyrt projekt<br />
Totalt kostar projektet ca 3 miljarder kronor och den totala byggtiden är sex år. Till det kommer de nu färdiga<br />
vägförbättringarna inom <strong>Kista</strong>. Emellertid minskar arbetsinsatserna påtagligt eft er 2013.<br />
36
Helenelund - pendeltågstationen för de som arbetar eller bor i <strong>Kista</strong><br />
Stationen öppnade år 1922 som lokaltågshållplats på dåvarande Norra stambanan<br />
Järnvägen här drogs på 1870-talet , men det vi idag kallar Helenelund var<br />
på den tiden tämligen obebott. På 1900-talet började ett villasamhälle<br />
växa fram och fi ck namnet Eriksberg. Behovet av en tågstation uppstod<br />
och 1922 var den klar. Den fi ck namnet Helenelund eft er torpet Helenalund,<br />
folkligt kallat Lenalund. Där bodde bonden Erik Lukasson tillsammans<br />
med sin hustru Helena Gustafsson redan på 1840-talet. Stugan<br />
hade fått sitt namn eft er denna Helena Gustafsson. År 1846 blev Helena<br />
änka, men bodde kvar med sina söner tills hon 1861 dog 74 år gammal.<br />
Eft er henne kallas området inte längre Eriksberg utan Helenelund. Lenalund för c 100 år sedan<br />
Lenalunds torp idag fi nns på Lenalundsgatan WGS 84 (lat, lon) N 59° 24.806’, E 17° 57.768’
Den off entliga konsten i <strong>Kista</strong><br />
<strong>Kista</strong> torg<br />
Ursprungligen komponerades torget som ett slags konstverk. Det 60-tals präglade <strong>Kista</strong> torg byggdes 2005<br />
om för för 25 miljoner kronor till något ganska sterilt med tunga granithällar, trappor, murar, ramper och<br />
torgbeläggning med smågatsten samt en inramning med lindar. Torgets gamla konstnärliga utsmyckning har<br />
i stort sett behållits även om en del av symboliken har försvunnit. Olle Nymans spännande skulptur, ”Stenkvinna”,<br />
har lyft s fram ur skuggorna och fått en mera framträdande plats i trappkomplexet. Dammen med<br />
Bertil Johnsons kulptur ”Ljusträd” har fl yttats något och därmed har också en del av tankarna kring det gått<br />
förlorade.<br />
Bertil Johnson, som var 1:e arkitekt i Stockholms stad fram till 1992, berättar att det gamla torgarrangemanget<br />
skulle kommunicera bilden av ett ljusträd som tränger upp genom marken, spränger<br />
asfalten varvid ringar bildas runt omkring (de vita koncentriska cirklarna som fi nns kvar). Fontänen omgavs<br />
av ett antal ljuspollare, som dock inte fi nns kvar. De hade en innefattning av prismaformad akrylglas som<br />
skulle föra tankarna till något av moderna kristallkulor för den då framväxande kiselindustrin.<br />
Allt kommunicerar en stark symbolik: <strong>Kista</strong> är ett centrum för elektronikindustrin och inom<br />
halvledartekniken (transistorer och dylikt) används oft a fosfor som s.k. n-dopning. Fosfor kommer<br />
från det grekiska ordet φωσφορος [fōsforos], som betyder ”ljusbringare”. Atomnumret är<br />
15, dvs det fi nns 15 elektroner. Följaktligen skulle Ljusträdet ha femton lampor,ljus, som snurrar<br />
runt i cirklar ovanför torgplanet. Bilden visar det ursprungliga ”trädet”. Dagens träd har fått<br />
lamporna ersatta med små ljusdioder.<br />
38<br />
En liknande trädskulptur<br />
som den som fi nns på torget,<br />
fi nns i Rågsveds centrum,<br />
1961.<br />
Ljuspollare, ett slags ”kristallkulor”<br />
som gav markljus på en del av<br />
torget och siade om en ljus framtid<br />
för halvledarindustrin i <strong>Kista</strong>..<br />
De försvann vid ombyggnaden av<br />
torget
Olle Nymans ”Stenkvinna”<br />
”Stenkvinna” eller ”Madam Makadam Petronella” som skulptören, professor Olle Nyman<br />
(1909-1999), kallade henne. ”Petronella” är en feminisering av ”Petrus”, som betyder<br />
”klippa”. Den är skapad på platsen och uppbyggd med sprängsten från arbetsplatsen<br />
när <strong>Kista</strong> byggdes och fogad med cementbruk. Den blev färdig 1977. Skulpturen tillhör<br />
Stockholms stad.<br />
Hör ser vi de koncentriska<br />
ringarna runt<br />
ljusträdet som bildas<br />
när det spränger sig<br />
upp genom asfalten.<br />
Koncentration<br />
Eva Langes skulptur ”Koncentration” i Ärvingeskolans entré. Eva Lange är född 13<br />
oktober 1935 i Stockholm, gått på Konstfack och Konsthögskolan i Stockholm 1953-64<br />
och varit lärare i skulptur och teckning<br />
på Birkagårdens folkhögskola. En kopia i lettisk granit fi nns vid entrén till förlossningsavdelningen<br />
på Visby lasarett. Den avbildade skulpturen i Ärvingeskolan uppges<br />
tidigare funnits utanför Stadsmuséet.<br />
39<br />
Torgets sidor var tidigare försedda med<br />
höga kandelaberstolpar med kronor av<br />
sex sammansatta armaturer. Kronan har<br />
formen av tre vikingayxor med syft ning till<br />
den gamla kulturbyggd som <strong>Kista</strong> vittnar<br />
om. Torget var då ljusare än idag, men<br />
stolparna kördes sönder och underhållet<br />
var eft ersatt. De försvann allteft ersom.
Lars-Erik Husbergs ”Skuggan” (N 59° 24.100’, E 17° 56.342’)<br />
Vid Ärvinge skola fi nns Lars-Erik Husbergs skapelse, ”Skuggan”. ”Hon är gjord i brons och står på en hög granitsockel. Ögonlocken är<br />
sänkta och över sig har hon ett huckle. Den ena handen är öppen och mottagande, den andra knuten. Hon står där och tar emot<br />
det öde som träff ar henne. Skuggan speglar relationen mellan föräldrar och barn eller andra relationer som har med frigörelse att göra.<br />
Konstnären vill att vi plockar fram vår fantasi.” (Citat från HSB-bladet, <strong>Kista</strong>nytt, i december 1980). SISAB äger statyn.<br />
Lars-Erik Hugberg (1913-2006) bodde i Lidingö<br />
40
Muralen i Ärvingeskolans parkområde ( N 59° 24.098’, E 17° 56.389’ )<br />
Emaljplattorna har elever i Ärvingeskolan tagit fram under ledning av bildläraren Håkan Björling.<br />
Målskottet ( N 59° 24.066’, E 17° 56.342’ )<br />
Den skulpturala utsmyckningen i målat stål på Ärvingehallens nordöstra fasad är utformad av konstnären Curt Asker och har fått<br />
namnet ”Målskottet”. Den sattes upp 1986 av Stockholms kommun. Ursprungligen var den ett förslag till “Nacka Skoglunds minne” för<br />
att hedra en av våra första fotbollsproff s. Den kom till i samband med den skulpturtävling utlystes där - förutom Curt Asker -<br />
Tomas Qvarsebo och Olle Adrin deltog . Tävlingen vanns av Olle Adrin med förslaget “Vi möts vid målet”. Det konstverket blev sedan<br />
utfört i rostfritt stål och uppsatt 1984 i korsningen av Katarina Bangata och Brännerigatan. Curt Askers bidrag hamnade i <strong>Kista</strong>.<br />
41
<strong>Kista</strong> Servicehus ( N 59° 24.157’, E 17°<br />
56.447’ )<br />
Fastigheten byggdes 1977 och består av 3 st<br />
parallella huskroppar sam är sammanbyggda<br />
av lågdelar.<br />
Skulpturen lär föreställa ett äpple, men konstnären<br />
är det ingen som vet vem är. Kan det<br />
vara Brommakonstnären Olof Th orvald Ohlsson?<br />
Liten betraktare (N 59° 23.987’,E 17° 56.275’ )<br />
Nicke Roséns ”Liten betraktare under blommigt täcke” är ett märkligt och något makabert konstverk. Konstnären<br />
berättar att det är inspirerat av ett barndomsminne av Buddhastatyer i Th ailand. Barnet ser lite övergivet<br />
ut på grässlänten vid Igelbäckens skola, men – enligt konstnären – tycks det le när barnen leker och<br />
klänger på det.<br />
42
Lars Erik Falks skulptur på tunnelbanestationen (N 59° 24.193’,E 17° 56.534’ )<br />
Det första konstnärliga uttrycket en <strong>Kista</strong>besökare möter är ett slags bekräft else på just det man väntar sig, nämligen de 16 meter höga<br />
aluminiumprofi lerna i 73 graders vinkel som fi nns på tunnelbanestation.<br />
Konstnären Lars Erik Falk, som för övrigt designat hela stationen, har målat stängerna så att avresande mot City ser stängerna i rödaktig<br />
färg, medan de hemresande möts av lugna blå-gröna kulörer. Verket är från 1980.<br />
Lars Erik Falk är född 1922 i Uppsala och har sin konstnärliga utbildning från Isaac Grünewalds målarskola i Stockholm och Otte<br />
Skölds målarskola i Stockholm. Han har hämtat sin inspiration från europeiska traditionen, Bauhaus, De Stijl och den ryska konstruktivismen.<br />
Electrum (N 59° 24.348’,E 17° 56.897’)<br />
Skulpturen fi nns i Electrums atrium, på det som en gång i tiden var en boulebana. Den är skapad av holländaren<br />
Willem Kind (fodd 1947 i Rotterdam) och donerad av provinsen Drenthe till Stockholms stad som ett tack<br />
för samarbetet med svenskt näringsliv. Den 2,5 meter höga skulpturen överlämnades av Emmens borgmästare<br />
den 27 maj 1991 till kung Carl VI Gustaf. Informationsskylten vid skulpturen är sedan länge borttagen<br />
43
Smeden i <strong>Kista</strong> 260 cm av Bo Adamsson 1980 (N 59° 24.224’, E 17° 57.520’ )<br />
Bo Åke Adamsson, målare, skulptör, grafi ker, född i Stockholm 1941. Bo Adamsson bedrev konststudier på Real Academia de Bellas<br />
Artes i Spanien 1963. Eft er vidareutbildning i bronsgjutning vid Konstakademin i Stockholm.1975 till 1977 har ett fl ertal skulpturer<br />
gjutits, bl.a. det mästerliga Schackets fi gurer och en serie ballerinor, som väckt stor uppmärksamhet.<br />
Konstnären berättar: ”Smeden”tillverkades i slutet av 70-talet och tog c:a 4 månader att få ihop. Snickare Nils Lundberg stod modell<br />
för armen. Gjutningen utfördes på konstgjuteriet Kalmex i Svedala av gjutmästare Eriksson. Totalvikten för skulpturens fem delar blev<br />
ganska precis 1 ton.”<br />
44
45<br />
”Growing Chaire”<br />
i Grönlandsparken<br />
( N 59° 24.254’, E 17° 57.099’ )<br />
Konstnär: I Michel Bussien (2009).<br />
Konstverket består av två likadana<br />
plexiglasstolar, men jag lyckades inte<br />
ta någon vettig bild på dem tilsammans.
Venus födelse ( N 59° 23.825’, E 17° 56.927’ )<br />
”Venus födelse” fi nns i Kronborgsgränd och konstnär är Erik Åkerlund.<br />
Verket är daterat 1993<br />
Alfred och Amalia Årfelts relief<br />
på <strong>Kista</strong> gymnasiums lastbrygga<br />
( N 59° 24.255’, E 17° 57.559’ )<br />
En lastbrygga har klätts med reliefer, avgjutningar<br />
av verktyg. Balustraden är gjord av<br />
byggstenar som var och en utgör en hålrumsform.<br />
Här fi nns också några bänkar byggda av<br />
samma hålform.<br />
<strong>Kista</strong> gymnasium fi nns i industriområdet på<br />
adressen Torshamnsgatan 10-12<br />
46<br />
Forumdammen ( N 59° 24.341’, E 17° 56.704’ )<br />
Konstnären är Tommy Östmar (1934-2007).<br />
Skulpturen gjordes kring 1985, gjuten på Bergmans<br />
Konstgjuteri.<br />
Professor i teckning vid Kungl Konsthögskolan<br />
1976-86. Ledamot av Konstakademien.<br />
Tilldelad Prins Eugen medalj 1998.
Till höger<br />
“Anita och Sofi a”<br />
Trafi kplaneringen av de nya förorterna hade till uppgift att separera bil-<br />
och gångtrafi k. För anläggning av gångtunnlar utformades prefabricerade<br />
betongelement för att som snabbt kunna byggas. Till dessa väggelement behövdes<br />
en ny gåntunnelarmatur, dels för att anpassas till produktionen, dels<br />
för att få belysning som kunde motstå åverkan. Armaturglaset formades i<br />
tjockt opal akrylglas och för glödljus. Den kom att kallas för “Anita”. eft er<br />
vår artist Ekberg i Italien. Snart utvecklades urladdningslampor och en ny<br />
konstruktion behövdes. Den nya armaturen blev större till kupan och kom<br />
att benämnas “Sofi a” eft er den italienfödda Sofi a Loren. Armaturen “Sofi a”<br />
är fortfarande den mest vanligt förekommande som gångtunnelbelysning i<br />
hela Sverige.<br />
Till vänster<br />
Blomsterställning? ( N 59° 24.286’, E 17° 56.739’ )<br />
Ett konstverk eller något annat? Verket fi nns i den parkliknande innergården<br />
där vi hittar restaurangen (den röda byggnaden<br />
som syns bakom buskarna) ”Kenths matsalar” och FOI,Totalförsvarets<br />
forskningsinstitut med adressen Gullfossgatan 6.<br />
Birgit och draken, träskulptur av Octavian Pirvan, på Eggeby gård<br />
( N 59° 23.878’, E 17° 55.194’)<br />
Octavian Pirvan är skulptör. Han skapar av material han hittar omkring<br />
sig. Octavian Pirvan är klassiskt skolad bildhuggare utbildad på konsthögskolan<br />
i Rumänien.<br />
Get på Eggeby gård av Stina Alm ( N 59° 23.917’,E 17° 55.155’ )<br />
Stina Alm, född 1955, är utbildad på Konsthögskolan i Stockholm<br />
47
Vinterlöv av Eva Lange N 59° 23.914’, E 17° 55.165’<br />
Skulptur på gräsplan framför Eggebygårds huvudbyggnad. Eva Emilia Lange är född 1935 i Stockholm, utbildad på Konstfackskolan<br />
och Konsthögskolan och varit lärare i skulptur och teckning på Birkagårdens Folkhögskola.<br />
Hällristning av Maria Eriksson N 59° 23.845’, E 17° 55.355’<br />
Konstverket fi nns nära runstenen i Eggeby. den inskurna skrift en är ”Kanske, men jag vet inte riktigt”<br />
48
Valp i världen, 1975<br />
WGS 84 (lat, lon):<br />
N 59° 24.676’, E 17° 55.352’<br />
Hunden tillhör skulpturserien “7 hundar<br />
och en katt” av Sonja Pettersson.<br />
Sonja Pettersson, född 1935, utbildade<br />
sig på Konstfack i Stockholm 1956-<br />
61 och på Kungliga Konsthögskolan i<br />
Stockholm 1961-66. Hon har gjort sig<br />
känd för skulpturer av djur, framför allt<br />
hundar.<br />
Sonja Pettersson är gift med konstnären<br />
Åse Christian Danell. Hon bor och<br />
arbetar i Heby.<br />
Hundskulpturerna i Husby<br />
49<br />
Medusen, 1975<br />
WGS 84 (lat, lon):<br />
N 59° 24.667’, E 17° 55.391’<br />
Hunden tillhör Sonja Petterssons<br />
skulpturserie “7<br />
hundar och en katt” av Sonja<br />
Pettersson. Av dem fi nns fyra<br />
skulpturer kvar. Medusen var en<br />
av konstnärens bullterriers, en<br />
hängiven kattjägare.<br />
Här var det tänkt att även en<br />
katt, uppjagad i en lyktstolpe,<br />
skulle fi nnas. Katten är i brons<br />
och heter Felicia, men är numera<br />
försvunnen och ingen<br />
tycks veta var den är. SISAB är<br />
ansvarig.<br />
Yorgi, 1975<br />
WGS 84 (lat, lon):<br />
N 59° 24.677’, E 17° 55.316’<br />
Hunden tillhör skulpturserien “7<br />
hundar och en katt” av Sonja Pettersson<br />
och fi nns utanför idrottshallen i<br />
Husby.
Off entlig konst i Husby<br />
Hundskulptur av Sonja Pettersson<br />
WGS 84 (lat, lon):<br />
N 59° 24.676’, E 17° 55.350’<br />
WGS 84 (lat, lon):<br />
N 59° 24.489’,<br />
E 17° 55.610’<br />
Ett monumentalt arrangemang<br />
i Husby. Uppgift er<br />
om konstverket och dess<br />
upphovsman saknas.<br />
Göran Nilsson målningar på keramikplattor<br />
fi nns på Nidarosgatan<br />
50<br />
Grönlingen står som väktare vid<br />
entrén vid Husbybadhus.<br />
Konstnär: Mikael Pauli
Minnesstenen på Järvafältet över bussolyckan i Måbødadalstunneln, Norge ( N 59° 24.015’, E 17° 55.527’ )<br />
Den 15 augusti 1988 inträff ade en katastrofartad bussolycka i Måbødalstunneln, 18 mil öster om Bergen i västra Norge. Ombord på<br />
bussen fanns 31 personer – skolelever i årskurs sex i Kvarnbackaskolan och några av deras föräldrar – på skolresa. I början av en lång<br />
vägtunnel upphörde bussens bromsar att fungera. För att bussen inte skulle störta ned för ett stup vid slutet av tunneln, försökte bussföraren<br />
minska hastigheten genom att styra in mot bergväggen. Tolv av barnen, 12 år gamla, och fyra föräldrar inklusive bussföraren<br />
dödades. De övriga elva barnen och fyra föräldrar fi ck mer eller mindre allvarliga skador.<br />
Minnesstenen fi nns på Järvafältet omgiven av körsbärsträd, en koppling till Astrid Lindgrens Nangijala.<br />
<strong>Kista</strong> kyrka, minnesplatsen<br />
51
<strong>Kista</strong> kyrka<br />
<strong>Kista</strong> kyrka är ritad av av arkitekten ungerskfödde Zoltan Bedecs (1933 - 2005) och invigdes 1 oktober 1978. Kampanilen, dvs klocktornet<br />
uppfördes 1979. Korset på taket är konstruerat som en stor lanterninhuva och kom till 1984. Det vill associationer till ett fyrtorn,<br />
dvs Kyrkans uppgift att rätt leda seglarna på livets hav rätt. Kyrkans åttkantiga grundstruktur betecknar i kyrkosymboliken oft a<br />
pånyttfödelsen och ibland ser man talet 888 som symbol för Kristus, dvs. den gudomliga pånyttfödelsen i den trefaldiga kärlekens och<br />
kunskapens sammanvävda cirklar). Byggnaden är murad med osorterade tegel och hörnen är avrundade med snedförband. Det ska<br />
vara ett uttryck för knäppta händer i bön.<br />
Stadsplanerarna ville att kyrkan skulle byggas med samma gulbruna tegel som Ärvingeskolan, men församlingen motsatte sig detta och<br />
det blev rödbruna tegel istället.<br />
52
Kyrksalen i <strong>Kista</strong> kyrka<br />
Kyrkorummet får sitt ljus från en 14 meter hög lanternin. Totalt fi nns tolv fönster, samtliga med glasmålningar i starka färger De fyra<br />
största blyinfattade fönstren avbildar frälsaren med madonnan, mästaren och Ordet, den Helige Ande samt korsfästelsen. De triangelformade<br />
fönstren symboliserar livets träd. De fyra stora ljuskronorna med runda lampor förmedlar symbolikens druvklasar. Orgeln har<br />
22 stämmor och är tillverkad av Mårtenssons Orgelfabrik AB i Lund.<br />
Ett litet Mariaaltare fi nns i kyrkorummet. Man kan undra vad reformationens män tänker om det?<br />
53
“Kyrkbacken”<br />
54<br />
Altaret murat i samma stil som byggnaden i<br />
övrigt. Ljusstakarna på altaret är tilvekade av<br />
betong. Att det är två till antalet brukar vara ett<br />
budskap om lag och evangelium eller Krist gudomlga<br />
och mänskliga natur.
Skulptur i <strong>Kista</strong> kyrka<br />
På muren väster om altaret fi nns en 1600-tals skulptur<br />
som föreställer Maria, Jesusbarnet och Johannes<br />
Döparen. Stockholms stadsmuseum har lånat ut den till<br />
kyrkan.<br />
55<br />
Den åttkantiga dopfunten i centrum av kyrksalen är gjuten<br />
i cement med förgylld dekor. Talet åtta brukar i kyrkosymboliken<br />
uppfattas som pånyttfödelsens tal.<br />
Kristus betecknas ibland med talet 888, vilket är skulle då<br />
syft a på den gudomlaga pånyttfödelsen i Fadern, sonen och<br />
Den Helige Ande. Kyrkbyggnaden har också en åttkantig<br />
form.<br />
I bildkanten längst till vänster vid ambon skymtar piscinan<br />
som en del av kyrkmuren. Piscina är ett avlopp i kyrkrum<br />
för t.ex. använt dopvatten i så att det hamnar i vigd jord.
Kryptan i <strong>Kista</strong> kyrka, amfi teatern<br />
Maria-kapellet fi nns i bottenvåningen och är ett fönsterlöst rum. Det har golv av klinker och väggar na och taket är klädda med en<br />
träpanel på kopparplåt. Ett mycket vackert rum där även små begravningsgudstjänster hålls.<br />
56
Under de stora glasmålningarna sitter reliefer av koppar, som föreställer evangelistsymbolerna. De är tillverkade av Rolf Karlsson.<br />
Matteus, bevingad människa (inte ängel) därför att hans evangelium börjar med Jesu släkttavla, hans sanna mänskliga natur.<br />
Markus, lejon därför att hans evangelium börjar med Johannes döparen som “Rösten av en som ropar i öknen”. I öknen är det lejonet<br />
som hörs.<br />
Lukas, oxen därför att hans evangelium börjar med Sakarias off er i Jerusalem. Oxen är ett off erdjur.<br />
Johannes, örnen därför att hans evangelium börjar med det himmelska Ordet som är Gud. På himlen ser man örnar.<br />
Korset som lanterinhuva vill vara ett<br />
fyrtorn för människor över livets stormiga<br />
hav.<br />
De fyra stora kyrkfönstren i <strong>Kista</strong> kyrka skapade av Zoltan Bedecs<br />
Kristus i Marias famn , Kristus och Ordet, Den Helige Ande och Korsfästelsen<br />
57
Vällingklockan från <strong>Kista</strong> gård på kyrktorget i <strong>Kista</strong> kyrka<br />
Sejlare åldermannen i Stockholm, J. S. Liebert blef egare af Spång-<strong>Kista</strong> 1april 1816.<br />
När man trött från sysslan går<br />
kroppen sin förfriskning får<br />
Kyrkfönstren längs taket i <strong>Kista</strong> kyrka<br />
De fyra triangelformade färggranna fönstren är symboler för träd. Livets träd?<br />
58
Altartavlan i Mariakapellet. Krucifi xet är donerat av Zoltan Bedecs och varit det som inspirerat arkitektens färgsättning av hela kyrkan.<br />
Ett antikfynd från Jylland, hävdar Zoltan Bedecs.<br />
59
Akalla kyrka<br />
Kyrkan är ritad av arkitekt Hans Wieland och invigdes 1976. Används<br />
numera inte så oft a till gudstjänster.<br />
Nedan: Spånga kyrka<br />
Kyrkans äldsta delar är från tiden mellan 1175 och 1200.<br />
Den 1 januari 2010 sammanslogs <strong>Kista</strong> och Spånga församlingar för<br />
att förhindra att <strong>Kista</strong> församling skulle gå i konkurs.<br />
Spånga-<strong>Kista</strong> församling har 82000 invånare i området, men endast<br />
25 procent är medlemmar i Svenska kyrkan.<br />
60
Mångreligiöst<br />
I <strong>Kista</strong>/Husby/Akalla har 72 procent invandrarbakgrund<br />
och de fl esta av dessa invandrare är<br />
muslimer. En mindre moské fi nns i Husby (fyra<br />
i Rinkeby och två i Tensta). Evangeliska Frikyrkan,<br />
med rötterna i de pursvenska baptistiska<br />
samfunden Örebromissionen och Helgelseförbundet,<br />
verkar sedan området byggdes och inte<br />
hade några invandrare. Den har sin verksamhet<br />
i Husby kyrka och är praktiskt taget helt inriktad<br />
mot kyrkligt arbete bland den invandrade befolkningen.<br />
Islam<br />
“Husby moské”, Islamiskt kulturcentrum. Islam är det överlägset<br />
största religiösa samfundet i <strong>Kista</strong><br />
Hinduism<br />
Kyrkan byggdes 1976 eft er ritningar av arkitekt Karl-Erik Hjalmarsson<br />
Evangeliska Frikyrkan<br />
Nedan Helenelundskyrkan på Sollentuavägen 74, som tillhör<br />
samfundet Evangeliska Frikyrkan. Ursprungligen var byggnaden<br />
en biograf, byggd på 30-talet i vacker funkisstil.<br />
Buddhism<br />
Buddhist Vihara är en växande församling och fi nns i en villa i Jakobsberg. Templet är i Th eravada-traditionen.<br />
Det etablerades 1985 av “Th e Sri Lanka-Sweden Buddhist Association” i samband med att den första<br />
högt ärade munken anlände till Stockholm för att bo på templet. Det är det första buddhistiska tempel som<br />
någonsin grundats i Skandinavien och dess medlemmar kommer huvudsakligen från Sri Lanka.<br />
I Stockholm bildades Hindu Mandir Society på 1980-talet. Det första stora hindutemplet kunde invigas 1998 i Helenelund i Sollentuna,<br />
ett f. d. daghem med fritidsgård nära pendeltågsstationen. Byggnaden uppfördes på 1940-talet eft er ritningar av stadsarkitekt Gunnar<br />
Leche i Uppsala<br />
61
<strong>Kista</strong>stenen U75<br />
Framför <strong>Kista</strong> gård stod tidigare en runsten. Det var antagligen<br />
inte stenens ursprungliga plats utan hade fl yttades dit i<br />
samband med ett vägbygge vid sekelskift et. På den tiden var<br />
det helt enkelt status att ha en runsten framför porten. Var<br />
den här runstenen ursprungligen stått är okänt<br />
Texten på stenen är : “Sigvid lät resa denna sten eft er sin<br />
fader Egvid och sin moder Holmfrid och Jovurfrid.”<br />
Namnet Jovurfrid är unikt och endast känt från den här<br />
runstenen.<br />
Husbystenen U74<br />
Stenen fi nns alldeles intill vägkanten till grusvägen mellan<br />
Husby gård och Akalla by. Den är ristad på 1000-talet<br />
av en välkänd runristare vid namn Visäte.<br />
Runstenar i <strong>Kista</strong>s närområde<br />
Eggebystenen U69<br />
Eggebystenen - sannolikt ristad av Gunnar - är troligen<br />
den äldsta runstenen på Järvafältet. Orsaken till<br />
den gissningen är att stenen saknar drakslingor eller<br />
djurhuvuden, något som blev högsta mode på 1000-talet.<br />
Stenen fi inns ett par hundra meter öster om Eggeby<br />
och låg vid den väg som en gång i förband Eggeby med<br />
Rinkeby.Av inskrift en förstår man att den stått vid<br />
en bro, som Ragnaälv byggt. Exakt var den här bron<br />
fanns, är inte klarlagt, men troligen står stenen på sin<br />
ursprungliga plats.<br />
Här står: “Ragnälv lät göra denna bro eft er Anund, sin<br />
gode son. Gud hjälpe hans ande och själ bättre än han<br />
förtjänade. större minnesvårdar skola icke varda till;<br />
moder gjorde den eft er sin ende son.”<br />
Runstenen vid Kummelby kyrka, NF1953<br />
Runstenen står rest på ungefär den plats den hittades 1953.<br />
“Helga lät resa denna sten eft er Svarting, sin man, och eft er Östen<br />
och eft er Häming, sina söner. Igulfast ristade”<br />
62<br />
Vid Husbystenen fi nns även en bautasten.
Hanstastenen vid Hägerstalund, U 73<br />
Hanstastenen är en av två stora runstenar som tillsammans utgör en enhet. De är dock inte längre tillsammans.<br />
Stenen vid Hägerstalund står ungefär på sin ursprungliga plats medan den andra fi nns sedan 1896 på<br />
Skansen. Stenarna anses vara de intressantaste på den här delen av Järvafältet.<br />
Det stenarna berättar är att Inga hade två söner, Ärnmund och Ingemund. De dog i Grekland. Hennes man<br />
dog också så hon ärvde gården. När sedan Inga dog, blev hennes bröder arvtagare och det var de som reste<br />
stenarna.<br />
Hanstastenen vid Hägerstalund<br />
Granbyhällen i Husby<br />
Ristningen upptäcktes 1941 och exakt vad<br />
där står har inte gått att uttyda. Sprickorna<br />
i stenen är för många och under senare år<br />
har den dessutom vittrat mycket kraft igt.<br />
Vid Spånga kyrka fi nns fl era runstenar.<br />
Åtminstone fi nns inmurad i kyrkväggen.<br />
Bautasten i Husby<br />
En sten utan skrift (bautasten) fi nns mitt emot Husbystenen vid<br />
den mycket gamla vägen mellan Husby och Akalla. Man vet ingenting<br />
om den, men strax intill den fi nns ett järnåldersgravfält.<br />
63
Gårdar på Järvafältet<br />
Eggebygård<br />
Huvudbyggnaden är från 1886. Den första vittnesbörden om platsen runt Eggeby är runstenen U69. Se sidan<br />
om runstenar i detta dokument.<br />
Den första kända bonden på Eggeby var Anund Svensson på mitten av 1400-talet. På den tiden var gården<br />
också prästgård, Spångas första.<br />
Förmodligen har gården alltid befunnit sig på den höjd den befi nner sig idag. Dock är dagens huvudbyggnad<br />
inte mer än c 100 år gammal.<br />
Vid Igelbäcken intill Eggeby fi nns en bassäng i betong, 10 gånger 5 meter. Den byggdes vid tiden för första<br />
världskriget och var en tvätt- bassäng för soldaterna. Se nedan.<br />
Föreningen Järva Folkets Park bedriver en omfattande verksamhet och ansvarar för Eggeby gård, som har<br />
tusentals besökare varje år. Inte minst förekommer konstutställningar . På Eggeby fi nns också Naturskola,<br />
som är en sorts fältskola, som drivs av utbildningsförvaltningen. Café Grönlingen fi nns för den som vill ta en<br />
kopp kaff e.<br />
Eggeby gård<br />
Igelbäcksdammen<br />
Resterna av en baddamm, som bygdes<br />
av militären någon gång under den tid<br />
Järvafältet var ett militärt övningsområde.<br />
Igelbäckens vatten leddes in genom en<br />
port längst till höger på bilden (syns inte)<br />
och dammen tappades ur genom porten<br />
på bildens övre del. Detta var möjligt då<br />
Igelbäckens vattennivå var betydligt högre<br />
för femti år sedan än vad den är idag.<br />
64
Granby gård<br />
Gården nämns i urkunder från 1200-talet<br />
och är därmed den gård på Järvafältet<br />
som har den äldsta skrift liga dokumentationen.<br />
Gården har varit undersälld Eggeby gård<br />
och senare Husby gård.<br />
Av Granbys byggnader fi nns endast<br />
bostadshuset och några utbyggnader<br />
kvar. Det är delvis mycket gammalt, men<br />
är tillbyggt fl era gånger och är troligen<br />
också fl yttat.<br />
På området hade också militären en del byggnader. Mest intressant är den Svea Livgardet hade uppfört för ett<br />
stridsvagnskompani. Granby blev övningscentrum för Sveriges första tanks.<br />
En märklighet är att inga forngravar hittats på området. En möjlig förklaring är att Granby helt enkelt inte är<br />
äldre än c 800 år. En annan att gravarna förstörts av jordbruket.<br />
Granby är idag en privat bostad.<br />
Huvudbyggnaden på bilden är från mitten av 1800-talet<br />
Kymlinge gård (ovan)<br />
Gården nämns första gången 1347, men gravfält från järnåldern vittnar om att den är betydligt äldre än så.<br />
Under 1500-talet var Kymlinge en by med två gårdar och på 1600-talet blev dessa två gårdar krongårdar under<br />
Ulriksdals slott.<br />
Fyra torp var underställda Kymlinge: Killingtorp, Linvävaretorp, Nykrogen och Rådan. Killingtorp fi nns kvar<br />
som privatbostad och Rådan fi nns vid Edsviken och ser ut som allt annat än ett torp.<br />
65
Hägerstalund<br />
De två runstenarna (den ena fl yttad till Skansen) framför gården är cirka 1000 år gamla och är direkt kopplade<br />
till gården. Dagens huvudbyggnad är troligen från början av 1700-talet, men ombyggd många gånger.<br />
Gården var på sin tid Spånga sockens näststörsta med 380 tunnland. Större var enbart Hässelby slott.<br />
Gården ligger intill Barkarby fl ygfält, F8, och fungerar idag som värdshus. Jordbruket lades ner 1954.<br />
Hästa gård<br />
Hästa gårds anor går tillbaka till<br />
1500-talet. Dagens huvudbyggnad<br />
är dock resultatet av en ombyggnad<br />
på 1800-talet. Fasadens<br />
vitputs ser dock ut som 1700-tal.<br />
Gården har försäljning av ekologiskt<br />
producerade produkter, bl.a.<br />
fårkött och ägg. Järvafältets popuäraste<br />
café fi nns här.<br />
Sedan 1995 driver 4H i Stockholm<br />
gården som ett ekologiskt jordbruk.<br />
Namnet Hästa har en koppling<br />
till ordet “hässja”. Har inget med<br />
hästar att göra.<br />
Upplysningsvis kan också nämnas att det spökar i hagen mellan Hästa gård och Igelbäcken. Området kallas<br />
“Stormors hage”. Stormor bodde här och fi ck totalt 18 barn, men inte med den som var hennes ungsomskärlek.<br />
Detta gjorde henne bitter och än idag blir hon irriterad om något kärlekspar dyker upp på området. Både<br />
synligt och hörbart.<br />
66
Husby gård<br />
Gården är en utveckling av ett torp under Storgården i Akalla. Den dateras till början av 1800-talet och de<br />
äldsta byggnaderna är något yngre än så.<br />
Jordbruket lades ner 1959 och idag är gården ett friluft sområde med bl.a. ett café.<br />
Idag är det omtyckt rekreationscentrum för framförallt Husbyborna, men konsthallen, som drivs av Husby<br />
Konst- och Hantverksförening, lockar även besökare från trakterna omkring. Ett café med hembakt förhöjer<br />
utbytet av besöket.<br />
Redan under förhistorisk tid fanns här en gård med namnet Husby. Det var ett vanligt namn på gårdar som<br />
var satta under kunglig förvaltning för att driva in naturaskatter (smör, fl äsk, hö, ved). Det forntida Husby<br />
med ansvar över Attundalands folkland låg dock i Sollentuna. Det var i sin tur indelat i hundare som var<br />
och en hade ett Husby med förvaltningsrätt. Husby på Järvafältet var kanske ett sådant. Tingsstenarna, som<br />
nämns redan 1347, tyder på det.<br />
På 1300-talet ersattes hundarena med häradena.<br />
67
Akalla by<br />
Byn nämns första gången 1323 och än idag står ganska många relativt gamla byggnader på sina ursprungliga<br />
platser. Den anses vara en av de bäst bevarade byarna i Stockholmstrakten. Området har dock äldre anor än<br />
så och arkeologiska fynd tyder på att det varit bebott sedan bronsåldern. En off ersten, en off erkälla, vikingagravar<br />
vittnar om en mycket tidig bosättningsplats.<br />
Den första kartan över byn ritades 1636 och den visar att det fanns tre gårdar i byn.<br />
Idag är Akalla by ett välskött och populärt fritidsområde med lekplats och många spännande djur för barnen.<br />
Den äldsta skrivningen för Akalla är “Arkali” och betyder sannolikt “åkarlarnas by”. “Ån” här syft ar på Igelbäcken.<br />
68<br />
Idag är Akallaby pärlan bland kulturmiljöer på Järvafältet.<br />
Mellangården<br />
används av Norra Järva Hembygdsförening och<br />
vissa söndagar är det öppet med kaff eservering<br />
samt information om bygden.
Skålgropsstenen i Akalla by<br />
Under bronsåldern (1500 - 500 f. Kr.) utmejslade bönderna av<br />
någon outgrundlig anldening oft a små gropar i stenar och hällar.<br />
Ett tjugotal sådana stenar är kända i Stockholmstrakten.<br />
Groparna är som här på Akallastenen, oft ast grunda och c. 5 cm<br />
i diameter och därför förefaller den rimliga tolkningen att det<br />
skulle vara någon form sädeskross inte riktigt hålla. Experterna<br />
lutar mer åt att de användes i någon form av off erritual. Spekulationer kring solkult och fruktbarhetskullt<br />
fi nns också och gissningar om att man hällt blod i skålarna ökar magin kring dem.<br />
Under 1800-talet fanns mycket vidskepelse kring skålgropsstenarna och de kallades "älvkvarnar". Man<br />
föreställde sig att älvorna malde sin säd i groparna och att stenarna var magiska.<br />
69<br />
Ovan Akalla bys centrum. Här fi nns café och konferenslokal,.<br />
Möjlighet till ridning fi nns också.<br />
Militären har rest en sten som minne över den tid<br />
området ingick som övningsområde för det militära<br />
försvaret av Stockholm, 1905 - 1970.
Källor<br />
Ahnlund, Henrik, Spångas bebyggelse<strong>historia</strong>, Spånga sockens <strong>historia</strong>, Almqvist & Wiksells<br />
1967<br />
Akademiens skrift serie nr 11, Wahlström & Widstrands förlag 1929<br />
Ankarberg, Karin, Spångas kommunal<strong>historia</strong>, Spånga sockens <strong>historia</strong>, Almqvist & Wiksells<br />
1967<br />
Arfvidsson, Jocke, Norra Järvas bebyggelse<strong>historia</strong>, Järvabygd, Norra Järva Hembygdsförening,<br />
1997<br />
Bengt Bergman, Spånga sockens runstenar, Spånga fornminnes- och hembygdsgille, årskrift<br />
1937<br />
Biuw, Anita, Norra Spånga – Bebyggelse och samhälle under järnåldern, Stockholmsmonografi<br />
er, vol 76, 1992<br />
Björklind Bengtsson, Inger, Från runor till radiovågor, Anna Ma Media, 2011<br />
Brunberg, Mats, Järvafältet, Sollentuna hembygdsförenings skrift serie nr 10, 1976<br />
Informationsskyltar på Järvafältet.<br />
<strong>Kista</strong> kyrka, småskrift utgiven av Stockholm stift 2008<br />
Lagerberg, Sven, Minnen från den militära verksamheten på Järvafältet under 1920-30-talen,<br />
Sankt Eriks årsbok 1965<br />
Landell, Nils-Erik, Grönlingens marker, Carlssons bokförlag 1998<br />
Larsson, Åke, Minnen från Järvafältet under 1900-talet, Trafi k-Nostalgiska Förlaget, 2011<br />
Rådemyr, Carl, Från stenålder till vikingatid, Järvabygd, Norra Järva hembygdsförenings jubileumsskrift<br />
1977<br />
Sax, Ulrika, <strong>Kista</strong> – satellitstad i omvandling, Stockholmia, publiceras 2012.<br />
Spånga folkskolor 1798 - 1942, Minneskrift till 1842 års folkskolestadga utgiven av Spånga<br />
skolråd och lärarkollegium 1942.<br />
Svenska fornlämningsplatser, Järvafältets fornlämningar, Kungl. Vitt. Hist. och Antikvitets<br />
70