IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
I D E N T I T E T S S K A P A N D E I S T U D E N T F Ö R E N I N G E N<br />
Rönnholm (1999) beskriver hur kvinnorna med tiden i allt högre utsträckning<br />
tilläts delta i studentlivet, och de tycks också själva ha valt att allt oftare bevista<br />
högtidliga tillställningar. Många gånger sattes dock kvinnorna i sådana sammanhang<br />
rent bokstavligt på undantag vid bord i avskilda rum. Det blev allt<br />
vanligare att kvinnorna bevistade nations- och kårmöten, men de avstod från<br />
att framträda offentligt, då de menade att detta skulle väcka häpnad och leda till<br />
”obehaglig uppmärksamhet från männens sida” (s 196). I stället diskuterade<br />
kvinnorna hellre sinsemellan, eller i små sällskap som träffades efter de stora<br />
diskussionerna. Kvinnorna var alltså till stora delar uteslutna eller uteslöt sig<br />
själva från det Ellen Fries tyckte hon gick miste om som ”den allmänna bildning,<br />
som studentlifvet skänker” (s 196). Först under första världskriget deltog<br />
kvinnorna mer regelmässigt i nationsfester och fick jämte männen befattningar<br />
som gillevärdinna eller klubbmästarinna. År 1938 tillträdde en kvinna en högre<br />
post i studentkåren som vice kårordförande.<br />
Den kvinnliga studentföreningen i Lund bildades år 1900. Liksom i Uppsala<br />
var föreningens syfte till en början att verka för de kvinnliga studenternas sammanhållning.<br />
Efterhand försökte dock några av medlemmarna driva föreningen<br />
som en mer aktiv och utåtriktad kvinnorörelse, bland annat genom att diskutera<br />
frågan om kvinnors rösträtt. Men åsikterna var så delade att det krävdes sluten<br />
omröstning och ytterligare tre möten för att ta ett beslut. Beslutet innebar att ett<br />
möte för bildandet av en lokal förening för den kvinnliga rösträttens förkämpar<br />
kunde utlysas. Även fredsrörelsen kom att bli en känslig fråga, och flertalet<br />
kvinnliga studenter tog avstånd från frågan. De brännande samhällsfrågorna<br />
ledde till att politiska ståndpunkter blev viktigare än solidariteten kvinnor<br />
emellan. Det kan tolkas som att social klass kom att bli mer viktigt än kön i<br />
föreningen. Klass kan också vara en förklaring till att engagemanget för föreningsliv<br />
och samhällsfrågor svalnade, när så småningom fler flickor från hem<br />
utan akademiska traditioner, påbörjade högre studier (Odén, 1988). Studenten<br />
som samhällsreformator skulle i så fall vara en identitet med vilken kvinnor och<br />
studenter från lägre samhällspositioner har haft svårt att identifiera sig.<br />
Även studentskorna i Lund fick så småningom tillträde till männens studentorganisationer.<br />
Kvinnorna tycks enligt Odén (1988) också ha blivit mindre blyga<br />
och rädda för att yttra sig eftersom andelen kvinnliga studenter ökade till mer<br />
än hälften i vissa ämnen. För många gav förmågan att kunna ”diskutera på<br />
männens villkor, med mäns språk” (s 81) ett bättre självförtroende. Därmed<br />
kom intresset för speciella kvinnoföreningar att bli allt svalare. I stället anslöt sig<br />
kvinnorna till de tidigare manliga studentorganisationerna för att där gemensamt<br />
med männen försöka lösa samhällsproblemen.<br />
52