IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
V I I I - S A M M A N F A T T A N D E A N A L Y S<br />
teten. De många kvinnorna i föreningen bidrar nämligen tillsammans med de<br />
fåtaliga männen till att konstruera kvinnor som försiktiga, rädda, osjälvständiga<br />
och passiva. Det symboliskt manliga framställs däremot som att vara drivande,<br />
framåt och orädd. Förmågan att behärska det avancerade språk som förknippas<br />
med officiella sammanhang ses också som förbehållen männen. Som klasskonstruktion<br />
uttrycks den ideala identiteten i försöken till avståndstaganden gentemot<br />
vårdens lägst värderade kroppsarbeten. I förhållande till läkare och sjuksköterskor<br />
positionerar MED-medlemmarna sig själva som underordnade,<br />
även om de på olika sätt samtidigt uttrycker ett motstånd mot den positioneringen.<br />
Ideal identitet och symboliskt kapital i massuniversitetet<br />
Sammanfattningsvis tar sig den ideala identiteten i de tre olika föreningarna<br />
både likartade och särskiljande uttryck. Alla framhåller vikten av att engagera sig<br />
i studentföreningen, de har möten, de ordnar fester och nollningar, och de<br />
tillägnar sig symboliskt kapital. Ändå framträder studenten och den ideala<br />
identiteten i olika skepnader i varje förening. Dels aktiverar NATEK-medlemmarna<br />
en diskurs som är präglad av föreställningar om kön och klass och<br />
oförenlig med den meritokratiska diskursen som SAM- och MED-medlemmarna<br />
aktiverar. Dels uttrycks studenten som olika köns- och klasskonstruktioner<br />
genom att diskurser om kön och klass interagerar på olika sätt med den<br />
meritokratiska diskurs som aktiveras i SAM- respektive MED-medlemmarnas<br />
utsagor. Massuniversitetet inkluderar alltså fler grupper i den högre utbildningen,<br />
men trots statliga strävanden att inom det formella utbildningssammanhanget<br />
verka för demokrati och jämställdhet, återskapar studenter själva i<br />
studentföreningen ojämlikheter och orättvisor utifrån föreställningar om klass<br />
och kön. På liknande vis kan också de nutida gymnasieföreningar Sundkvist<br />
(u.å.; se även Sundkvist, 1998) studerat beskrivas. Hon menar att ungdomar i<br />
dagens mer eller mindre obligatoriska gymnasieskola ”reproducerar en (utifrån<br />
dagens skolpolitiska visioner) föråldrad, hierarkisk samhällsuppfattning, där<br />
den vite, borgerlige mannen är normen” (s 263).<br />
I detta arbete tycks studentföreningens ideal dels innebära att kvinnor och<br />
studenter från arbetarklassen exkluderas/exkluderar sig från föreningen. Dels<br />
verkar det innebära att de som ändå söker sig dit har svårt att konstruera sig i<br />
enlighet med den ideala identiteten. Dominerande diskurser om klass och kön<br />
förefaller också försvåra för medlemmarna i MED-föreningen att få sin ideala<br />
identitet erkänd. Det symboliska kapital de erövrar genom utbildningen och i<br />
föreningen mäts fortfarande med normer, som i förhållande till andra studerandegrupper<br />
tillmäter dem ett lägre värde. De individer, kvinnliga studenter eller<br />
studenter med arbetarklassbakgrund, som inkluderas i föreningarna och lyckas<br />
re-presentera den ideala identiteten, bidrar dock till vissa betydelseförskjut-<br />
157