IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
I D E N T I T E T S S K A P A N D E I S T U D E N T F Ö R E N I N G E N<br />
SAM-medlemmarnas representationer av den ideala identiteten har jag sett<br />
som uttryck för en (övre-)medelklassmaskulinitet. I det perspektivet kan man<br />
också förstå de ideologiska dilemman som uppkommer för de kvinnor som<br />
försöker re-presentera sig som framtida makthavare. Det symboliskt kvinnliga<br />
framställs som en allmän oförmåga att vara rationell och fokusera rätt arbetsuppgifter.<br />
Kvinnor som är karriärinriktade verkar dessutom riskera att uppfattas<br />
som inte tillräckligt uppoffrande och därmed kanske också som otrevliga.<br />
De kvinnor som försöker framställa sig själva som framtida makthavare borde<br />
dock underlätta för andra kvinnor att re-presentera denna identitet. För studenter<br />
med arbetarklassbakgrund framträder de ideologiska dilemmana framför allt<br />
som en allmän osäkerhet inför universitetsmiljöns outtalade normer och regler<br />
och sin egen förmåga att rätt förstå och tillämpa dessa normer, men de känner<br />
sig inte främmande i SAM-föreningen. De två arbetarklasstudenterna bejakar<br />
också den ideala identiteten och gör sitt bästa för att konstruera sig själva i<br />
överensstämmelse med denna.<br />
MED-medlemmarnas ideala identitet kan också ses som en aktivering av den<br />
meritokratiska diskursen, där studenten ställer sig i samhällets tjänst. Studentlivet<br />
är även för dem en förberedelse för det framtida yrkeslivet, men i den lilla<br />
människans tjänst. I likhet med SAM-medlemmarna arbetar MED-medlemmarna<br />
för att på olika sätt höja utbildningens kvalitet och status. De framställer<br />
också sig själva som kunniga och engagerade föreningsmedlemmar. Deras engagemang<br />
i föreningen kan ses som ett sätt att skaffa sig både ett kulturellt, organisatoriskt<br />
och socialt kapital, och utifrån detta re-presenterar de sig som studenter<br />
med rätten att tala. I kraft av den rätten försöker de så hävda värdet av det<br />
som jag kallat för ett omsorgskapital och som uttrycks i förmågan att visa omsorg<br />
genom att uppoffra sig, vara ansvarsfull och ordentlig. Om detta kapital<br />
även erkändes av andra som en värdefull merit, skulle medlemmarna också<br />
kunna konstruera en positivt särskiljande ideal identitet som framtida omsorgsspecialister.<br />
Deras ambitioner i den vägen bottnar också i en känsla av att<br />
positioneras som de negativa andra dels i förhållande till läkare och sjuksköterskor,<br />
dels i relation till samhällsvetarstudenterna som de själva både bildligt och<br />
bokstavligt placerar i centrum av campus.<br />
MED-medlemmarna beskriver sig som ordentliga, flärdfria och skötsamma,<br />
vilket ställs i positiv kontrast till deras uppfattningar om samhällsvetarstudenter<br />
med dyra kläder och de supande teknologerna. De betonar också sina täckande<br />
kläder i förhållande till andra kvinnor som visar för mycket av sina kroppar. I<br />
MED-föreningen konstrueras som jag ser det framförallt en feminin identitet:<br />
den ideala identiteten är på många sätt präglad av det symboliskt kvinnliga<br />
könet. Likafullt, eller kanske på grund av detta, uppstår det ideologiska dilemman<br />
för de kvinnor, som använder rätten att tala för att hävda den ideala identi-<br />
156