IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
I - B A K G R U N D O C H Ö V E R G R I P A N D E S Y F T E<br />
sidan av den reguljära utbildningen. Detta gör att jag betraktar den högre utbildningens<br />
sammanhang, dit jag även räknar studentlivet, som på olika sätt<br />
präglad av de sociala kategorierna klass och kön.<br />
Fortlöpande görs dock försök att på olika sätt komma tillrätta med dessa ojämlika<br />
maktförhållanden, eftersom tillgången och rätten till högre utbildning<br />
fortfarande ses som en viktig förutsättning för ett fullvärdigt medborgarskap<br />
och en förmåga att föra sin talan. Högre utbildning ses fortfarande också som<br />
ett sätt att få tillträde till framstående positioner i någon av de sociala hierarkier<br />
som upprättats på grundval av examensbevisen (jämför Florin & Johansson,<br />
1993). Under det sena 1900-talet kan utbildning till och med sägas ha blivit än<br />
mer viktigt, vilket uttrycks i beskrivningar av samtiden som ett ’kunskaps- och<br />
IT-samhälle’. Dels antas utbildning förbättra nationens chanser till överlevnad i<br />
en starkare global konkurrens. Dels antas utbildning förbättra individens chanser<br />
i en allt starkare konkurrens på (den idealiskt sett globala eller åtminstone<br />
europeiska) arbetsmarknaden. För många yrkesgrupper har också kraven på<br />
formell utbildning höjts, samtidigt som vissa yrken i praktiken har en krympande<br />
arbetsmarknad som gör att utbildning kan vara det enda alternativet till<br />
arbetslöshet. Dessa förändringar avspeglas i till exempel begrepp som ’livslångt<br />
lärande’ och olika former av distansundervisning. Genom att allt fler människor<br />
ser en möjlighet, eller ett tvång, att delta i högre utbildning, samtidigt som<br />
utbildning har fått en än viktigare roll i samhällsdebatten, deltar alltså fler människor<br />
i högre studier. Aldrig tidigare har så många personer sökt sig till högre<br />
utbildning 2 , och vi har idag allmänt börjat tala om ett massuniversitet.<br />
Då den högre utbildningen inte längre är förbehållen ett fåtal har karaktären av<br />
elitutbildning onekligen tonats ner. 3 Detta har i sin tur lett till att värdet av<br />
examina från universitet och högskola idag generellt sett inte riktigt är vad de<br />
var i början av förra seklet. Idag går till exempel många akademiker arbetslösa. 4<br />
Samtidigt präglas samhället av nyliberala strömningar och en marknadsekonomisk<br />
logik som allt mer betonar individen och hennes valfrihet. Därmed har<br />
individen i allt högre grad kommit att betraktas som ansvarig för sitt eget livsprojekt.<br />
Det borde i sin tur betyda att det idag är upp till den enskilda studenten<br />
att försöka skaffa sig det där lilla extra som särskiljer henne eller honom på<br />
_________________________________________________<br />
2 Ungefär 9 300 studenter befann sig vid andra världskrigets slut i akademisk utbildning i<br />
traditionell mening, jämfört med dryga 300 000 studenter 1999 (Riksdagens revisorer,<br />
2000). Höstterminen 2004 fanns 360 000 (motsvarande ca fyra procent av befolkningen)<br />
studenter registrerade inom universitet och högskola (Högskoleverket, 2005, s 8).<br />
3 Debattskriften om grundutbildningen i högskolan, Börjar grundbulten rosta? (Westling,<br />
1999), kan till exempel begripas i detta sammanhang.<br />
4 Detta har nyligt blivit ett så pass allvarligt problem att till exempel Anna Ekström<br />
(2005), ordförande i SACO, av regeringen har krävt aktiva insatser mot akademikers<br />
arbetslöshet. Arbetslösheten bland akademiker har även behandlats i dagspressen (se till<br />
exempel Dagens Nyheter, 2005).<br />
13