IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
IDENTITETSSKAPANDE I STUDENTFÖRENINGEN ULRIKA ... - DiVA
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
I D E N T I T E T S S K A P A N D E I S T U D E N T F Ö R E N I N G E N<br />
och hävda sina rättigheter genom att organisera sig i olika folkrörelser (se till<br />
exempel Ambjörnsson, 1998). Broady (1990) menar också att det är genom<br />
erkännandet och igenkännandet av ett organisatoriskt kapital som det blivit<br />
möjligt för dem föreningsaktiva arbetarklassen att delta i det svenska politiska<br />
livet. Därför är det också intressant att det är som SAM-medlem den enda<br />
mannen som karaktäriserade sig med arbetarklassbakgrund, och tidigare föreningsvana,<br />
upplevde sig som de andra och med stora möjligheter att tala. Trots<br />
viss avsaknad av kulturellt och kanske framför allt socialt kapital, är det kanske<br />
just som SAM-medlem studenter med arbetarklassbakgrund kan konstruera sig<br />
enligt den ideala identiteten som drivande, handlingskraftiga och talföra.<br />
Det räcker dock inte med att endast vara drivande, utan SAM-medlemmens<br />
driftighet måste dessutom ha ett gott och ädelt syfte utöver den egna karriären.<br />
En vilja att både i stort och smått uppoffra sig för andra utgör också ett viktigt<br />
element i den ideala identiteten. Detta kan också ses som en konstruktion av<br />
maskulinitet. Under 1600-talet skulle enligt Liliequist (2004a) den svenske<br />
mannen bevisa sin manlighet genom att på ett ärofullt sätt verka för ”det högsta<br />
goda” (s 82), antingen detta var Gud, konungen eller samhället. Samtidigt brukar<br />
engagemang och uppoffrande förknippas med det symboliskt kvinnliga,<br />
dock med förbehållet att kvinnor ska verka i den lilla, eller inofficiella privata<br />
världen, genom att sörja för barn, sjuka eller gamla (se till exempel Lenz Taguchi,<br />
2004; Martin, 2004). Som SAM-medlemmarna uttrycker sin ideala identitet<br />
är det framför allt det högsta goda som verkar eftersträvansvärt. Om engagemanget<br />
tidigare i historien kunnat uttryckas av män i en vilja och beredskap att<br />
dö på slagfältet för kung och fosterland, omfattar det i våra dagar istället exempelvis<br />
freds- och miljöfrågor. Därmed har det omvandlats till ett element i en<br />
ideal identitet, som även kvinnliga SAM-medlemmar kan göra till sin.<br />
Hur ska då engagemanget för det goda i SAM-föreningen avslutningsvis begripas<br />
som en klasskonstruktion? Den meritokratiska diskursen legitimerar ju<br />
olika sorts privilegier som belöning för ett altruistiskt engagemang. Viljan att<br />
verka för det goda framstår som tidigare nämnts intimt förknippad med SAMmedlemmarnas<br />
konstruktion av den framtida makthavaren, det vill säga den<br />
som just genom sin goda vilja också har rätten att tala. Det går då inte att bortse<br />
från att den som har rätten att tala också har en speciell samhällsposition. Sjöberg<br />
(2002, s 126) ger ett historiskt exempel på detta när han beskriver hur ett<br />
av Uppsalastudenternas reformsällskap sågs som ett medel för samhällsinflytande<br />
för ”den bildade medelclassen”, medan Uppsalas ’enklare’ befolkning<br />
betraktades som ”gesäller och annat pack”. Detta låter inte helt olikt de SAMstudenter<br />
som i framtiden förväntas tänka och styra i samhället, medan andra<br />
utför arbetet.<br />
126