Det nazistiska partiprogrammet - Krigsmyter
Det nazistiska partiprogrammet - Krigsmyter
Det nazistiska partiprogrammet - Krigsmyter
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Ingenting är mer utmärkande för nazisterna än Förintelsen<br />
– försöket att systematiskt utrota ett helt folk. Ändå fanns<br />
det inte en rad om någonting sådant i de tyska nazisternas<br />
partiprogram.<br />
Även om det inte ens finns en antydan om Förintelsen i<br />
<strong>partiprogrammet</strong>, och även om Hitler och nazisterna förmodligen<br />
inte från början hade tänkt sig att gå så långt som till<br />
massmord i industriell skala, finns nog nyckeln till Förintelsen<br />
i just <strong>partiprogrammet</strong>. Av någon anledning har detta förbisetts<br />
av många historiker på området. Nazisternas partiprogram<br />
är fortfarande ganska okänt och finns exempelvis inte<br />
publicerat i någon svensk översättning.<br />
NSDAP, tyska Nationalsocialistiska arbetarpartiet, antog år<br />
1920 sitt nya partiprogram – det så kallade 25-punktsprogram-<br />
<strong>Det</strong> <strong>nazistiska</strong><br />
<strong>partiprogrammet</strong><br />
Av Christer Bergström<br />
NSDAP:s vagga – sidorummet i Sterneckerbräuhaus i München. <strong>Det</strong>ta var dock inte detsamma som födelseplatsen för de antisemitiska<br />
tankarna som NSDAP senare kom att förknippas med.<br />
1<br />
met. <strong>Det</strong> skulle oförändrat förbli partiets program ända fram<br />
till slutet av 1945.<br />
Vad var det då för slags politiskt program? Framför allt var<br />
det starkt nationalistiskt. Första punkten löd:<br />
• Vi kräver att alla tyskar förenas i ett Stortyskland på<br />
grundval av folkens självbestämmanderätt.<br />
Men det var i sig ingenting som skilde sig från den tidens uppfattningar<br />
om nationernas självbestämmande. När allt kommer<br />
omkring var det ingenting annat än en avspegling av de<br />
principer som var grundläggande för Versaillesfreden efter<br />
första världskriget. <strong>Det</strong> var på de grundvalarna som de sydslaviska<br />
folken enats i Jugoslavien och som Tjeckoslovakien<br />
hade skapats.
Adolf Hitler i Tyrolerhatt, i spetsen för sitt parti i München 1921. Från och med nu utvecklades Führerprincipen, Hitlers absoluta<br />
makt över partiet och i förlängningen också över Tyskland.<br />
2
Hitler i Nürnberg inför tredje partidagen och upptakten till 1928 års val. Till vänster om bilen står Julius Streicher, redaktör för<br />
NSDAP:s mest rabiata antisemitiska tidning Der Stürmer.<br />
Punkt 3 i programmet – ”vi kräver jord och land (kolonier)<br />
för att försörja vårt folk och tillgodose bosättning av<br />
vårt befolkningsöverskott” – låter i dag extremt, men även<br />
detta återspeglar tidsandan. Man måste hålla i minnet att detta<br />
skrevs bara ett 30-tal år efter Berlinkongressen, där stormakterna<br />
delade upp Afrika mellan sig, och vid en tid då huvuddelen<br />
av världen kontrollerades av andra europeiska makter.<br />
Framför allt var det ett uttryck för önskan att få tillbaka de<br />
kolonier som första världskrigets segermakter tagit ifrån Tyskland<br />
1919.<br />
<strong>Det</strong> avgörande är att 25-punktsprogrammet var främlingsfientligt.<br />
<strong>Det</strong> sade att endast ”folktyskar” skulle kunna bli tyska<br />
medborgare. Punkt 5 löd:<br />
• Den som inte är medborgare skall endast kunna bo som<br />
gäst i Tyskland och måste lyda under utlänningslagen.<br />
Punkt 8 krävde stopp för invandringen. Givetvis återspeglades<br />
också partiets antisemitism.<br />
– En tysk är av tyskt blod. Således kan ingen jude vara<br />
tysk, hade den nazistiske ”filosofen” Alfred Rosenberg<br />
1919 inpräntat i de andra nazisterna.<br />
<strong>Det</strong>ta uttalande återgavs nästan ordagrant i <strong>partiprogrammet</strong>s<br />
punkt 4:<br />
• Endast folktyskar [Volksgenosse] kan bli medborgare.<br />
Folktysk kan endast den vara som är av tyskt blod,<br />
oavsett religion. Därför kan ingen jude räknas som<br />
folktysk.<br />
Som de populister de var, försökte nazisterna också appellera<br />
till lågavlönade lantarbetare, industriarbetare och småföre-<br />
3<br />
tagare som kände sig pressade av konkurrens från de nya storföretagen<br />
och trusterna. Punkt 13 löd:<br />
• Vi kräver ett förstatligande av alla (hittillsvarande)<br />
företagsstiftelser (truster).<br />
Punkt 17 sade:<br />
• Vi kräver en till våra nationella behov anpassad jordreform,<br />
instiftandet av en lag för expropriation utan<br />
ersättning av jord för allmänintresset. Avskaffandet av<br />
jordräntan och förhindrandet av markspekulation.<br />
Just detta kan tyckas svårt att förena med det faktum att nazisterna<br />
fick ett frikostigt ekonomiskt stöd från många stora<br />
För många – inte enbart judar – blev detta slutstationen ända<br />
fram till år 1945 – krematorieugnarna.
företag. Den 13 april 1928 såg sig Hitler tvungen att ”förtydliga”<br />
punkt 17 i NSDAP:s program med följande kommentar:<br />
– På grund av våra motståndares illvilliga tolkningar av<br />
punkt 17 i NSDAP:s program, är följande förklaring nödvändig:<br />
Eftersom NSDAP fundamentalt bygger på principen om<br />
privategendom, syftar ’expropriation utan ersättning’ endast<br />
på skapandet av möjliga lagliga medel för att expropriera, där<br />
så är nödvändigt, land som förvärvats illegalt, eller som inte<br />
sköts i enlighet med det nationella välståndets behov. <strong>Det</strong> syftar<br />
därför i första hand på judiska företag som ägnar sig åt<br />
markspekulation.<br />
Annars innehöll programmet exempelvis krav på en ”massiv<br />
utbyggnad av äldreomsorgen”, förordade religionsfrihet<br />
och sade sig stå på ”en positiv kristen grund”.<br />
Hur kunde då 25-punktsprogrammet leda fram till de fruktansvärda<br />
massakrer som inleddes med morden på de handikappade<br />
1939?<br />
Händelseutvecklingen visar att det sannolikt var just den<br />
strikta etniska uppdelningen av människor i ”mer önskvärda”<br />
4<br />
”Arbeit Macht Frei” (”Arbete ger frihet”) hette den ironiska<br />
devisen till många koncentrations lägers portar. I dag står flera<br />
portar och KZ-läger kvar som en brutal påminnelse av människors<br />
ondska.<br />
och ”mindre önskvärda” grupper som – när nazisterna fick<br />
total och oinskränkt makt – drev fram en utveckling till värre<br />
och värre åtgärder mot de ”mindre önskvärda”.<br />
I 25-punktsprogrammets på ytan ganska ”oskyldiga” uppdelning<br />
av människor i ”folktyskar” och ”icke-tyskar” och ”prioritering<br />
av folktyskar” dolde sig en hänsynslöshet och skräck<br />
för det främmande som under speciella omständigheter tog sig<br />
dessa förfärande uttryck.<br />
De som läste nazisternas 25-punktsprogram inför valet i<br />
Tyskland i maj 1928 (när nazisterna fortfarande var ett litet<br />
parti – det fick 2,6 % av rösterna) kunde knappast ana att detta<br />
program förebådade världshistoriens största brott mot mänskligheten.<br />
Idag vet vi bättre. c