Francisco de Mirandas dagböcker, rika och omväxlande källor
Francisco de Mirandas dagböcker, rika och omväxlande källor
Francisco de Mirandas dagböcker, rika och omväxlande källor
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Dagböcker av största vär<strong>de</strong> – <strong>Francisco</strong> <strong>de</strong> <strong>Mirandas</strong><br />
<strong>dagböcker</strong>, <strong>rika</strong> <strong>och</strong> omväxlan<strong>de</strong> <strong>källor</strong><br />
10 januari 2013<br />
Kaj Johansson avtackar Harald Forod<strong>de</strong>n <strong>och</strong><br />
överlämnar ett exemplar av Sophie Elkans<br />
roman John Hall. Foto: Rodolfo Castex.<br />
Den sydame<strong>rika</strong>nske frihetskämpen <strong>Francisco</strong><br />
<strong>de</strong> Miranda tilldrar sig intresse bå<strong>de</strong> här <strong>och</strong><br />
var i värl<strong>de</strong>n. Han reste runt i bå<strong>de</strong> Europa <strong>och</strong><br />
Ame<strong>rika</strong>, alltid lika vetgirig <strong>och</strong> alltid ivrig att<br />
skriva ner sina upplevelser. Inte minst var han<br />
intresserad av gruvor. Denne frihetskämpe<br />
rör<strong>de</strong> sig över gränserna, <strong>och</strong> forskningen om<br />
honom skapar många förbin<strong>de</strong>lser <strong>och</strong><br />
åtskilligt samarbete forskare emellan över<br />
gränserna. Jag skall nu berätta om sådant<br />
samarbete.<br />
Som en roman av Selma Lagerlöf<br />
Onsdagen <strong>de</strong>n 2 maj besöktes Göteborg, Gunnebo <strong>och</strong><br />
kvarnbyn av Harald Forod<strong>de</strong>n, byggnadsingenjör från<br />
Singsås i Gauldal i Norge. År 1787 besökte <strong>de</strong> Miranda bå<strong>de</strong><br />
Sverige <strong>och</strong> Norge. Även hans norska skildringar är av stort<br />
intresse, men <strong>Francisco</strong> <strong>de</strong> Miranda är icke <strong>de</strong>sto mindre ett<br />
okänt namn i Norge. Harald Forod<strong>de</strong>n har satt sig före att<br />
ändra på <strong>de</strong>ssa förhållan<strong>de</strong>n. Den 2 maj besökte han<br />
Gunnebo, där <strong>de</strong> Miranda år 1787 besåg <strong>de</strong> ännu inte<br />
fullborda<strong>de</strong> anläggningarna. Därefter föreläste Forod<strong>de</strong>n i<br />
Kvarnbygår<strong>de</strong>n, Mölndals Hembygdsmuseum, om <strong>Francisco</strong><br />
<strong>de</strong> Miranda, hans resor <strong>och</strong> hans insatser för Venezuelas<br />
befrielse. Föredraget ha<strong>de</strong> samlat många åhörare, <strong>och</strong><br />
salongen var fullsatt. Filosofie doktor Göran Michanek<br />
inled<strong>de</strong>. Harald Forod<strong>de</strong>n föreläste, <strong>och</strong> Kerstin Nilsson<br />
berätta<strong>de</strong> närmare om <strong>de</strong> <strong>Mirandas</strong> besök i Göteborg <strong>och</strong> på<br />
Gunnebo. Hon brukar högläsa ur klassisk svensk litteratur<br />
för studiecirklar, bland annat verk av Selma Lagerlöf. När<br />
hon återberätta<strong>de</strong> <strong>Francisco</strong> <strong>de</strong> <strong>Mirandas</strong> ö<strong>de</strong>n <strong>och</strong> äventyr,<br />
fick man förnimmelsen av en saga ur verkligheten. Tänk om<br />
Selma Lagerlöf ha<strong>de</strong> skrivit en roman om <strong>Francisco</strong> <strong>de</strong><br />
Miranda! Boksidorna skulle ha börjat glöda.<br />
Älgen var ”ett synnerligen sällsynt djur”<br />
Göran Michanek, Kerstin<br />
Nilsson <strong>och</strong> Harald Forod<strong>de</strong>n<br />
ha<strong>de</strong> mycket att berätta om<br />
<strong>Francisco</strong> <strong>de</strong> Miranda. Foto:<br />
Rodolfo Castex.<br />
<strong>Francisco</strong> <strong>de</strong> <strong>Mirandas</strong> besök i Norge var inte långvarigt. Han reste in i Norge <strong>de</strong>n 8<br />
november <strong>och</strong> lämna<strong>de</strong> lan<strong>de</strong>t <strong>de</strong>n 19 i samma månad, men anteckningarna är många, ty<br />
han skrev om allt. På en middag <strong>de</strong>n 11 november avhandla<strong>de</strong>s åtskilligt: ”Vi tala<strong>de</strong> om<br />
sjömonster etc. i Norge, som <strong>de</strong> inte kän<strong>de</strong> till <strong>och</strong> inte trod<strong>de</strong> på mer än vi. Älgen (elke),
försäkra<strong>de</strong> han mig, var redan ett synnerligen sällsynt djur, <strong>och</strong> därför är <strong>de</strong>t förbju<strong>de</strong>t att<br />
döda <strong>de</strong>n. Efter målti<strong>de</strong>n ha<strong>de</strong> jag ett ingåen<strong>de</strong> samtal om litteratur med Mr. Colbiörnsen,<br />
som lär<strong>de</strong> mig mycket, <strong>och</strong> med Collet beträffan<strong>de</strong> han<strong>de</strong>ln.” Som synes var spännvid<strong>de</strong>n i<br />
<strong>de</strong> <strong>Mirandas</strong> intressen avsevärd. Forod<strong>de</strong>n framhöll <strong>de</strong>n då helt sanna uppgiften, att älgen<br />
var ”ett synnerligen sällsynt djur” som ett exempel på hur genomgripan<strong>de</strong> förhållan<strong>de</strong>na<br />
kan förändras på 200 år. Nu är älgen som bekant så vanlig, att <strong>de</strong>n snarast är en<br />
landsplåga i bå<strong>de</strong> Sverige <strong>och</strong> Norge. På <strong>de</strong>n ti<strong>de</strong>n var skogarna skövla<strong>de</strong> inom stora<br />
områ<strong>de</strong>n i <strong>de</strong> båda län<strong>de</strong>rna. Samtidigt jaga<strong>de</strong> man ivrigt <strong>och</strong> skoningslöst för att få föda.<br />
Då lev<strong>de</strong> älgarna mycket farligt.<br />
Sägner om sjöodjur betrakta<strong>de</strong>s som sagor<br />
Sjöodjur trod<strong>de</strong> man på ännu un<strong>de</strong>r 1500talet,<br />
men när <strong>de</strong> Miranda besökte Norge,<br />
trod<strong>de</strong> ingen av <strong>de</strong> upplysta längre på sådana<br />
varelser. Träsnitt från Olaus Magnus.<br />
Väl så intressant är att varken spanjorer eller<br />
norrmän trod<strong>de</strong> på ”sjömonster”. Anledningen<br />
till att <strong>de</strong>ssa för<strong>de</strong>s på tal tor<strong>de</strong> ha varit, att<br />
farvattnen utanför Norge sedan gammalt<br />
ansågs vara särskilt hemsökta av sjöodjur. På<br />
Olaus Magnus’ Carta Marina, <strong>de</strong>n första kartan<br />
över <strong>de</strong> nordiska län<strong>de</strong>rna, från 1539 finns<br />
åtskilliga sådana teckna<strong>de</strong> i farvattnen mellan<br />
Norge <strong>och</strong> Västerhavets öar. I sin bok ”Historia<br />
om <strong>de</strong> nordiska nordiska folken” från 1555<br />
beskriver han <strong>de</strong>m ingåen<strong>de</strong> i ord <strong>och</strong> bild.<br />
Utförligheten är anmärkningsvärd, om man<br />
betänker, att <strong>de</strong> aldrig har funnits. Då trod<strong>de</strong><br />
man fullt <strong>och</strong> fast på <strong>de</strong>ssa sjöodjur, men 1787<br />
trod<strong>de</strong> ingen längre på <strong>de</strong>m, åtminstone inte<br />
någon av <strong>de</strong> ”upplysta”, till vilka <strong>Francisco</strong> <strong>de</strong><br />
Miranda helt klart räkna<strong>de</strong>s. Minnet av forna ti<strong>de</strong>rs närmast vidskepliga föreställningar<br />
lev<strong>de</strong> dock kvar <strong>och</strong> var tydligen ett uppskattat samtalsämne un<strong>de</strong>r <strong>de</strong>nna middag. Om<br />
man tittar närmare på Carta Marina saknas sjömonster helt i Östersjön. Kän<strong>de</strong> Olaus<br />
Magnus sina egna farvatten så väl, att han inte kun<strong>de</strong> tro på sjöodjur i Östersjön?<br />
<strong>de</strong> Miranda var intresserad av frimureri<br />
Harald Forod<strong>de</strong>n föreläste senare på kvällen<br />
inne i Göteborg för frimurarnas<br />
forskningsgrupp. Un<strong>de</strong>r sina resor besökte <strong>de</strong><br />
Miranda som regel frimurarhusen, <strong>och</strong> man<br />
har därför dragit slutsatsen, att han själv var<br />
frimurare. Hans vänner <strong>och</strong> medarbetare var<br />
också i många fall frimurare. En medlem av<br />
sådana ordnar var dock ålagd tysthetsplikt,<br />
<strong>och</strong> här finns alltså ett ämne, som <strong>de</strong> Miranda<br />
förbigår, så att dagbokens läsare inte får insyn.<br />
Älgen, som nu är en landsplåga, var på 1700talet<br />
så sällsynt, att <strong>de</strong>n var helt fridlyst.
Översätt hela dagboken!<br />
Den sydame<strong>rika</strong>nske resenärens hemland var Venezuela, <strong>och</strong> hans omfattan<strong>de</strong><br />
dagboksanteckningar i tretton <strong>de</strong>lar är skrivna på spanska. Det är utmärkt, att <strong>de</strong> är<br />
utgivna på originalspråket, men alltsammans bor<strong>de</strong> översättas till engelska, ty <strong>de</strong> Miranda<br />
har gett oss en vär<strong>de</strong>full källa till Europas historia vid slutet av 1700-talet. Hans resa i<br />
Norge <strong>och</strong> Sverige är översatt till svenska, <strong>och</strong> skildringen av hans upplevelser i Danmark<br />
är översatt till danska, men alla dagboksban<strong>de</strong>n bor<strong>de</strong> som sagt översättas till engelska.<br />
Den sydame<strong>rika</strong>nske gästen har ett allomfattan<strong>de</strong> intresse, <strong>och</strong> han skriver bra. Hans<br />
intresse <strong>och</strong> hans iver smittar av sig på läsaren.<br />
Läs vidare<br />
Lars Gahrn<br />
Miranda i Sverige <strong>och</strong> Norge 1787. General <strong>Francisco</strong> <strong>de</strong> <strong>Mirandas</strong> dagbok från hans resa i<br />
september – <strong>de</strong>cember 1787. Utgiven med en levnadsteckning <strong>och</strong> i översättning från <strong>de</strong>t<br />
spanska originalet av Stig Rydén, Sthlm 1950.