Tidskriften Västsahara
Tidskriften Västsahara
Tidskriften Västsahara
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
VÄST<br />
SAHARA<br />
Nr 3 2011 Pris 30 kronor<br />
Bön från <strong>Västsahara</strong>:<br />
”Skydda oss!” 4<br />
Bistånd från Sverige,<br />
praktisk solidaritet 10<br />
Släpp inte in Marocko<br />
i FN:s säkerhetsråd! 17<br />
GOthia CUP svek<br />
flyktinGarna
VÄST<br />
SAHARA<br />
Utges av<br />
Föreningen <strong>Västsahara</strong><br />
och utkommer med fyra<br />
nummer per år.<br />
ISSN 1652-2052<br />
Ansvarig utgivare och<br />
redaktör:<br />
Lena Thunberg<br />
Redaktionsråd:<br />
Ulla-Karin Karlson<br />
Jan Strömdahl<br />
Arto Valtonen<br />
Martin Wikström<br />
Monica Zak<br />
Grafisk form:<br />
Tidningsform & Textfason<br />
Layout:<br />
Ulla-Karin Karlson<br />
Adress:<br />
<strong>Västsahara</strong><br />
c/o Afrikagrupperna<br />
Linnégatan 21,<br />
413 04 Göteborg<br />
Telefon:<br />
070 - 475 46 45<br />
Hemsida och facebook:<br />
www.vastsahara.net<br />
E-post:<br />
vastsahara@brevet.nu<br />
Prenumerationer:<br />
Privatperson: 125:-<br />
Stödprenumeration: 145:-<br />
Organisationer: 150:-<br />
Utländsk pren: 200:-<br />
Plusgiro:<br />
20 40 03 - 8<br />
Föreningen <strong>Västsahara</strong>:<br />
Jan Strömdahl<br />
070 - 438 88 41<br />
Omslagsbilder:<br />
Framsida: Västsahariska<br />
pojkar i Göteborg.<br />
Bild: Andy Rigby<br />
Baksida: Protesterande<br />
västsaharier i ockuperar<br />
<strong>Västsahara</strong>. Bild: EM<br />
Tryckeri: Markaryds Grafiska<br />
Presslagd: September 2011<br />
<strong>Tidskriften</strong> <strong>Västsahara</strong> får<br />
bidrag av Statens kulturråd<br />
och Folke Bernadotteakademin.<br />
NORDENS ENDA TIDSKRIFT OM VÄSTSAHARA<br />
Hjälp oss!<br />
Fortsatta förföljelser i ockuperat område. 4<br />
I Gdeim Izik kände de sig fria<br />
Detta berättar Muhammed, en västsaharisk aktivist. 7<br />
Gothia Cup bröt sitt löfte<br />
Fotbollslaget hade blivit lovade att få använda sina vimplar. 8<br />
18<br />
Praktisk solidaritet<br />
Sändningarna till flyktinglägren började för 33 år sen. 10<br />
Sol, sand och tortyr<br />
Turistindustrin sviker sitt ansvar. 13<br />
Högskola samarbetar med Maroc Tourist<br />
Rektorn tycker att det är ett mycket spännande projekt. 14<br />
Lägg ett bud på Göran Segergrens tavla!<br />
Pengarna går till tidskriften <strong>Västsahara</strong>. 18<br />
Vill du veta mer? <strong>Tidskriften</strong> <strong>Västsahara</strong>: Nyheter, bakgrund, informationsmaterial, www.vastsahara.net <strong>Västsahara</strong>Aktionen: 27<br />
medlemsorganisationers kampanjsida, nyheter, bakgrund och plattform, www.vastsaharaaktionen.se Arso: Bakgrund och nyheter på engelska,<br />
www.arso.org Western Sahara Resource Watch: Nyheter och information om <strong>Västsahara</strong>s naturresurser på engelska www.wsrw.org<br />
Støttekommitteen for Vest-Sahara: www.vest-sahara.no. Polisario Front: Telefon 08-315610<br />
Lästips: <strong>Västsahara</strong>– Afrikas sista koloni, Lena Thunberg, Föreningen <strong>Västsahara</strong>, 2004, 80:-,<br />
Informationsfoldrar (enstaka gratis): Muren, minorna, bomberna 2009, Ockuperat område 2008, <strong>Västsahara</strong> 2006.<br />
5<br />
10<br />
Protesterna<br />
fortsätter<br />
Hela sommaren har västsaharier i den ockuperade delen av<br />
<strong>Västsahara</strong> vågat sig ut på gator och torg för att i små grupper<br />
sittdemonstrera eller visa upp en banderoll eller ropa några<br />
slagord eller kanske nattetid måla <strong>Västsahara</strong>s flagga på en<br />
husvägg.<br />
Hela sommaren har också marockansk säkerhetspolis<br />
jagat, trakasserat och fängslat västsahariska fredliga<br />
människorättsaktivister.<br />
Många västsaharier vittnar om en ny medvetenhet och ett<br />
nytt mod efter Gdeim Izik, då marockansk militär och polis<br />
stormade protestlägret. Trots att mängder av västsaharier<br />
greps och torterades och trots att västsahariska politiska<br />
fångar fortfarande sitter fängslade, vågar man på nytt säga sin<br />
mening.<br />
Proteströrelserna i Nordafrika har fått enorm<br />
uppmärksamhet under året – med all rätt. Men<br />
västsahariernas tålmodiga kamp för självbestämmande och<br />
självständighet under nästan 40 år får lika lite utrymme som<br />
tidigare. Det är märkligt. När ska media på allvar ta sig an<br />
denna konflikt? När ska bilden av Marocko bli något annat<br />
än sol, strand och exotism? Resebranschen har ett stort ansvar<br />
som de definitivt inte tar.<br />
Och hur kan Marocko ha ett sådant inflytande på Gothia<br />
Cups ledning att man bryter ett löfte mot ett fotbollslag med<br />
flyktingbarn?<br />
Biståndet till västsaharierna i flyktinglägren svajar. Det<br />
är för lite och för ensidig mat, erkänner nu FN-organ. Men<br />
klädbiståndet från Emmaus Björkå och Praktisk Solidaritet<br />
har varit konstant och regelbundet.<br />
Konstnären Göran Segergren har skänkt en tavla till<br />
tidskriften <strong>Västsahara</strong>. Han<br />
vill att högstbjudande ska få<br />
köpa den och att pengarna<br />
går till tidskriften. Det är<br />
vi mycket tacksamma för<br />
och hoppas att många hör<br />
av sig och lägger bud. På<br />
hemsidan www.vastsahara.<br />
net ska aktuella bud ligga<br />
ute.<br />
LENA THuNBERG<br />
redaktör för <strong>Västsahara</strong><br />
EN HISTORIA AV VåLD OCH SVEK<br />
<strong>Västsahara</strong> är till två tredjedelar ockuperat av Marocko sedan<br />
1975. De västsaharier som lyckades fly bor sedan dess i<br />
flyktingläger i Algeriet.<br />
<strong>Västsahara</strong>, som var en spansk koloni, står på FN:s lista över<br />
länder som ska avkoloniseras. Sedan 1991 finns en FN-styrka<br />
på plats för att genomföra en folkomröstning om <strong>Västsahara</strong>s<br />
självständighet. Vapenvila råder mellan Marocko och den<br />
västsahariska befrielserörelsen Polisario sedan dess. Någon<br />
folkomröstning har dock inte ägt rum på grund av Marockos<br />
vägran att acceptera ett självständigt <strong>Västsahara</strong>. Frankrike och<br />
USA är Marockos främsta supportrar.<br />
Marocko är en av EU:s största mottagare av ekonomiskt stöd.<br />
I maj 2006 undertecknade EU ett sensationellt fiskeavtal med<br />
Marocko, där de västsahariska vattnen är inkluderade. Detta<br />
strider mot internationell lag.<br />
Sedan maj 2005 har det marockanska förtrycket mot den<br />
västsahariska befolkningen i de ockuperade delarna ökat.<br />
SENASTE NyTT<br />
Västsahariska ungdomar<br />
i Sverige<br />
14 ungdomar från flyktinglägren i Algeriet och från den<br />
ockuperade delen av <strong>Västsahara</strong> besökte Sverige under två<br />
veckor i augusti. De var inbjudna av Olof Palmes Internationella<br />
Center.<br />
– Syftet är att låta dessa ungdomsgrupper, som inte kan<br />
mötas i sitt hemland, träffas i ett tredje land för att umgås<br />
socialt, lära känna varandra, få verktyg för sin kamp för befrielse<br />
och för att bygga upp sitt land efter befrielsen. Syftet är<br />
också att de ska få möjlighet att ge information till svenskar,<br />
berättar Natasa Mirosavic, ansvarig för ungdomsbesöket.<br />
Ungdomarna deltog i seminarier om bland annat organisation,<br />
demokrati, icke-våldsmetoder och användningen av<br />
sociala medier.<br />
De träffade representanter för bland andra politiska partier,<br />
riksdagsledamöter, ungdomsförbund och enskilda organisationer.<br />
Liknande ungdomsbesök har ägt rum tidigare i Sverige.<br />
2 3
Guld, uran och diamanter<br />
Geokemiska undersökningar som det kanadensiska bolaget<br />
Metalex har gjort visar på stor potential för guld, uran och<br />
diamanter på västsaharisk ockuperad mark i det område<br />
som man har tecknat licens för. Nu har man startat geofysiska<br />
undersökningar från luften av sitt licensområde,<br />
skriver bolaget i augusti.<br />
Metalex har ingått ett joint venture med det marockanska<br />
statliga bolaget ONHYM, som ansvarar för olje- och mineralutvinning.<br />
Hjälp oSS!<br />
Västsaharier i ockuperade El Aaiún trotsade<br />
militären och demonstrerade.<br />
Vi ber hela världen<br />
att skydda oss<br />
– De kastade stenar så att jag bröt näsan när<br />
jag försökte ta mig nedför trappan.<br />
En ung kvinna med nedblodat ansikte berättar<br />
på en skakig You Tube-film.<br />
Kameran zoomar in på en annan äldre<br />
kvinna, även hon synbarligen utmattad och<br />
skadad. I bakgrunden rör sig folk. Det är<br />
rörigt, uppenbarligen filmat strax efter själva<br />
händelserna.<br />
– De har slagit oss, misshandlat oss, förolämpat<br />
oss, spottat på oss, slagit sönder<br />
möbler och inredning. Jag kan inte tala mer.<br />
Hjälp oss! Försvara oss! säger hon uppgivet<br />
in i kameran.<br />
Modiga<br />
manifestationer<br />
Ett halvår efter att marockanska säkerhetsstyrkor<br />
demolerade protestlägret Gdeim Izik<br />
i november 2010 och fängslade och torterade<br />
aktivister, vågar människor sig åter ut på<br />
gatan – och inte bara i smyg några sekunder<br />
framför en kamera.<br />
Den 23 maj samlades en grupp västsaharier<br />
utanför Marockanska gruv- och energiministeriets<br />
lokalkontor i El Aaiún. Det var före<br />
Attackplan från USA<br />
Samtidigt som den marockanska regeringen använder våld<br />
mot västsaharisk civilbefolkning i den ockuperade delen<br />
av <strong>Västsahara</strong> anländer den först gruppen F16 jetplan som<br />
Marocko köpt av USA.<br />
Genom att sätta högteknologiska vapen i händerna på<br />
den marockanska ockupationsmakten glömmer USA sitt<br />
ansvar för fred och säkerhet i världen, säger den västsahariska<br />
informationsministern i augusti. Detta uppmuntrar<br />
Marocko att fortsätta ockupationen av <strong>Västsahara</strong> i strid<br />
med FN-stadgan.<br />
Mustapha Ab Daiem i domstolen 2009.<br />
detta anställda vid Fosfatgruvan Fos Bucraa<br />
som blivit arbetslösa, ersatts av marockansk<br />
arbetskraft och nu krävde sin rätt. Det var<br />
personer som varit fängslade och försvunna,<br />
som krävde upprättelse och kompensation.<br />
Det var västsaharier som krävde att den<br />
marockanska myndigheten IER, som inrättades<br />
2004 för att göra upp med och kompensera<br />
alla offren för kung Hassans stenhårda<br />
regim, skulle återuppta sitt arbete så<br />
att det även gäller dem, dessa västsaharier.<br />
Med banderoller och högtalare meddelar<br />
andra: ”Att köpa våra råvaror är att köpa<br />
vår smärta och vårt lidande.” ”Nej till EU:s<br />
fiskeavtal med Marocko” och ”Nej till Marockos<br />
avancerade status inom EU”<br />
Moustapha<br />
Ab Daiem<br />
I juni kom ett dramatiskt meddelande från<br />
Malainin Lakhal, ordförande i Västsahariska<br />
journalist- och författarförbundet UPES.<br />
Mustapha Abdaiem, en skribent och lärare<br />
som suttit fängslad sedan 2008 i Tiznit i södra<br />
Marocko, hade förts bort. Fyra dagar senare<br />
lyckades vänner lokalisera honom till<br />
fängelset i Salé utanför Rabat. Ingen myndighet<br />
hade informerat hans familj om förflyttningen.<br />
Två systrar lyckades få 10 minuters<br />
samtal med honom bakom galler i Salé.<br />
Han berättade att han förts iväg i bil i pyjamas<br />
med handbojor och förbundna ögon<br />
och utan att få med sig vare sig kläder, medicin<br />
eller andra tillhörigheter. Mustapha Abdaiem<br />
är diabetiker med högt blodtryck och<br />
beroende av sin medicin. Nu satt han isolerad.<br />
Han trodde själv att ”kidnappningen”<br />
berodde på att texter av honom, där han uttrycker<br />
sina politiska åsikter, hade publicerats<br />
på UPES webbsida.<br />
Den 49-årige västsahariern Mustapha Abd<br />
Daiem är född i Marocko och utbildade sig<br />
till lärare i arabiska. Han arbetade också<br />
som reporter på flera marockanska tidningar.<br />
2006 blev han medlem i UPES och publicerade<br />
på hemsidan flera avslöjande artiklar,<br />
som kritiserade de marockanska myndigheterna.<br />
2007 grundade han och andra västsaharier<br />
Den västsahariska kommittén till försvar<br />
för mänskliga rättigheter i Zag, en stad<br />
i södra Marocko.<br />
Han dolde inte att han var för ett självständigt<br />
<strong>Västsahara</strong> och förföljdes ofta av<br />
de marockanska myndigheterna.<br />
2008 greps han i Assa, då han öppet stödde<br />
västsahariska demonstranter bland annat<br />
genom att ta ned en marockansk flagga.<br />
Han dömdes till tre års fängelse 2009 utan<br />
att hans advokat var närvarande.<br />
Under sommaren har de fredliga protesterna<br />
fortsatt i både El Aaiún och Smara trots<br />
att demonstranter blivit slagna av marock-<br />
Ungdomar demonstrerade<br />
Dussintals arbetslösa västsahariska ungdomar, som kräver<br />
rätt till arbete och anständigt liv, stoppades av marockansk<br />
polis när de startade en fredlig marsch i El Aaiún 26 juli.<br />
Civilklädd och uniformerad polis omringade, provocerade<br />
och attackerade ungdomarna.<br />
Ungdomarna protesterade också mot falska löften om<br />
arbeten som de fått, efter att ha upphört med en sittdemonstration<br />
en månad tidigare utanför stadens arbetsförmedling,<br />
meddelade Departementet för de ockuperade<br />
områdena.<br />
”Att köpa våra naturresurser är att köpa vårt lidande och våra tårar.” Kvinnor i fredlig manifestation.<br />
ansk polis. I framför allt augusti har västsaharier<br />
ändå tagit gatorna i besittning i<br />
fredliga manifestationer i El Aaiún. Många<br />
västsaharier har misshandlats av den nyinrättade<br />
specialstyrka inom polisen, som inrättats<br />
efter Gdeim Izik med uppgift att kontrollera<br />
västsahariska ungdomar.<br />
Större folksamlingar än fyra personer är<br />
nu förbjudet.<br />
Said Dambars mamma slogs blodig av polis i maj i sitt eget hem.<br />
Hungerstrejkade<br />
i 67 dagar<br />
Sex västsahariska män, Bariaz Mohamed,<br />
Oumar Eddaoudi, Ahachhach Mohamed,<br />
Abrahim Rafiki, Ddriss Zagara and Mokhtar<br />
Lachhab, i åldrarna 22 till 35 år hungerstrejkade<br />
i 67 dagar i Goulemines fängelse<br />
Demonstranter i Rabat<br />
1500 marockanska demonstranter krävde politiska och<br />
ekonomiska reformer den 18 juli i Rabat. Demonstranterna<br />
förhindrades av säkerhetsstyrkor att samlas utanför parlamentet.<br />
Demonstrationen var initierad av 20-februarirörelsen<br />
som agerat sedan 20 februari.<br />
”Ned med regimen! Social rättvisa! Stoppa korruptionen!<br />
Regeringen måste avgå! Upplös parlamentet!” var några<br />
av kraven. En grupp regimvänliga supporters försökte störa<br />
demonstranterna.<br />
Västsahariska politiska fångar hungerstrejkade i 67 dagar.<br />
i södra Marocko i protest mot att västsaharier<br />
marginaliseras och att Marocko plundrar<br />
<strong>Västsahara</strong> på dess naturtillgångar. Efter<br />
57 dagar hungerstrejk i juni hade tre av dem<br />
förlorat medvetandet och förts till sjukhus.<br />
Vägrar begrava<br />
kroppen<br />
Den 22 december 2010 dog den 26-årige<br />
Said Dambar. Han hade skjutits av marockansk<br />
polis i El Aaiún när han återvände till<br />
föräldrahemmet från ett internetkafé. Familjen<br />
har inte fått någon ordentlig förklaring<br />
till dödsfallet. Därför vägrar de att ta emot<br />
hans kropp. De kräver en obduktion och en<br />
ordentlig polisutredning.<br />
Den 19 maj, fem månader efter dödsfallet,<br />
hade västsahariska människorättsaktivister<br />
samlats utanför familjen Dambars hem i en<br />
sit-in. Marockansk polis anlände och västsaharierna<br />
flydde in i huset några trappor upp.<br />
På filmen ser man hur poliserna kastar stenar,<br />
järnstänger och andra tillhyggen mot<br />
fönster för att försöka ta sig in i huset med<br />
våld. Fönster krossas och till slut tar de sig in.<br />
Lena Thunberg<br />
Källor och bilder:<br />
Sahara Thawra, UPES,<br />
Equipe Media<br />
4 5
Hemligt möte<br />
i Marrakech<br />
Jag är i Marrakech i Marocko. Staden<br />
är liten och pittoresk. I de centrala<br />
delarna sicksackar turister fram mellan<br />
affärer och stånd där det säljs allt från<br />
grönsaker till väskor. Många turister<br />
vet inte att Marocko ockuperar <strong>Västsahara</strong><br />
och att det i Marrakech pågår ett<br />
fruktansvärt förtryck.<br />
Här träffar vi de västsahariska studenterna<br />
Brahim och Hassan på ett hemligt ställe. De<br />
har drabbats hårt av den marockanska ockupationen.<br />
Efter en lång promenad för att<br />
skaka av oss eventuella förföljare sitter vi till<br />
slut på madrasser i ett rum tillsammans med<br />
studenter från <strong>Västsahara</strong>. Här börjar vittnesmålen<br />
om ett vidrigt förtryck.<br />
Studenterna är som ambassadörer i Marocko<br />
för det västsahariska folket. De sprider<br />
kunskap om konflikten och information<br />
om sin situation till andra studenter<br />
och marockaner. De försöker nå ut genom<br />
manifestationer och fredliga aktioner. De<br />
berättar om brott mot de mänskliga rättigheterna,<br />
om tortyr och orättvis behandling.<br />
Brahim är en av tre studenter som greps den<br />
30 december 2008 på grund av sin aktivism.<br />
– Den marockanska polisen tror de kan tysta<br />
oss genom att gripa de mest aktiva. Men<br />
det går inte att tysta oss, för vi är många.<br />
Det här gäller ett helt folk, förklarar Brahim.<br />
De marockanska myndigheterna säger att<br />
dessa studenter begår brott, stjäl och gör inbrott<br />
men under förhören frågas de ut om relationen<br />
med Polisario, om sin aktivism och<br />
varför de är politiskt aktiva. De får också svara<br />
på frågor om sina relationer till organisationer<br />
som jobbar med mänskliga rättigheter.<br />
Brahim vittnar om hur han torterats på po-<br />
lisstationen:<br />
– Medan polisen frågade ut mig kränkte<br />
de mig grovt genom tortyr och andra inhumana<br />
behandlingar. Ibland ändrade de taktik<br />
och erbjöd mig pengar och allt du kan<br />
drömma om.<br />
Han tvingades sova utan kläder i kalla överfulla<br />
fängelseceller och han fick aldrig sova<br />
ordentligt på grund av att vakterna ständigt<br />
väckte honom. Han hade inte tillgång till någon<br />
sjukvård och ingen möjlighet att träffa<br />
någon. Brahim fick heller ingen möjlighet att<br />
slutföra sina studier.<br />
Polisen försöker få de västsahariska aktivisterna<br />
att säga att <strong>Västsahara</strong> tillhör Marocko.<br />
Många andra västsaharier vittnar också<br />
om tortyr. Folk har fått bindel för ögonen<br />
samtidigt som deras händer bundits samman<br />
under benen. Sedan har polisen stoppat en<br />
stång mellan benen och armarna och hängt<br />
upp dem och misshandlat dem. De har blivit<br />
våldtagna med batonger och förhörspersonerna<br />
har urinerat på dem. Flera personer<br />
berättar att de tvingats äta sin egen avföring.<br />
Det de säger under tortyren används sedan<br />
som vittnesmål i rättegången.<br />
Hassan visar bilder på hur han slagits av<br />
marockansk polis. Flera gånger har han kidnappats<br />
av polisen. Polisen har då kört ut<br />
honom utanför Marrakech och misshandlat<br />
honom. Han säger det med en axelryckning,<br />
som om det inte skulle vara något<br />
ovanligt, att det har hänt mer än tio gånger.<br />
Brahim och en av hans kamrater släpptes<br />
efter två år i fängelse. Den tredje studenten<br />
sitter fortfarande fängslad. Ingen av de tre<br />
studenterna har fått någon dom.<br />
Frej Winge, Jakobsbergs folkhögskola<br />
Bilder: Lina B. Rossevold och privat<br />
Studenterna Hassan<br />
och Brahim misshandlades<br />
av polis<br />
i Marrakech.<br />
I Gdeim Izik kände de sig fria<br />
– I Gdeim Izik var luften lättare<br />
att andas. Där slapp vi undan den<br />
ständiga polisövervakningen i stan<br />
och kunde tala fritt, uttrycka vår<br />
kultur fritt och slappna av. De gamla<br />
och sjuka mådde bättre, för känslan<br />
av frihet förde med sig hälsa och<br />
glädje. Tiden i Gdeim Izik är den<br />
viktigaste tiden under de senaste<br />
trettio åren!<br />
Så säger Muhammed, en västsaharisk aktivist<br />
vi möter under vår resa till det ockuperade<br />
<strong>Västsahara</strong> i mars. Han är inte den<br />
enda som pratar om Gdeim Izik, det stora<br />
protestlägret som cirka 20 000 västsaharier<br />
samlades i under oktober och början<br />
av november 2010. Nästan alla vi möter<br />
pratar om Gdeim Izik och om att det var<br />
här protestvågen i Nordafrika egentligen<br />
började. Det är tydligt att det som hände<br />
i Gdeim Izik är en historisk hållpunkt<br />
för den västsahariska kampen för sociala,<br />
ekonomiska och mänskliga rättigheter<br />
men också för kampen för självständighet.<br />
Även om lägret bildades i protest<br />
mot de usla sociala och ekonomiska förhållanden<br />
den västsahariska befolkningen<br />
lever under i det ockuperade områ-<br />
Kvinnornas anhöriga greps när marockanska styrkor stormade protestlägret Gdeim Izik i november. I mars var de fortfarande fängslade i<br />
Rabat, 100 mil bort utan rättegång eller anklagelser. Idag är fortfarande 25 personer fängslade efter Gdeim Izik.<br />
det, har händelsen påverkat kampen för ett<br />
fritt <strong>Västsahara</strong>. Vi träffar några av dem<br />
som var med och organiserade lägren, och<br />
en av dem räknar upp flera viktiga effekter<br />
av Gdeim Izik.<br />
– Framför allt förde det med sig att vi kom<br />
tillsammans och enades i kampen. Solidariteten<br />
mellan oss västsaharier blev synlig och<br />
världen kunde se att vi kan organisera oss,<br />
att vi är fredliga och att Marocko inte respekterar<br />
de mänskliga rättigheterna. Tiden<br />
i Gdeim Izik förde också med sig att rädslan<br />
för repressalier bröts för många. Vi visade<br />
att vi inte vill ha autonomi utan självständighet<br />
med rätt till landets naturtillgångar,<br />
säger Mohammed.<br />
Han säger också att de marockanska myndigheterna<br />
blev förvånade över att så många<br />
västsaharier protesterade och över att de kunde<br />
organisera sig så väl. I lägret fanns arbetsgrupper<br />
som ansvarade för olika områden,<br />
som städning, säkerhet och dialog med de<br />
marockanska myndigheterna. Trots den pågående<br />
dialogen med myndigheterna gick marockansk<br />
polis och militär in i lägret tidigt<br />
på morgonen den åttonde november. En av<br />
medlemmarna i säkerhetsgruppen berättar<br />
om hur förvånade många blev när helikoptrarna<br />
började cirkulera över lägret. Även<br />
de marockanska styrkornas urskillningslösa<br />
angrepp gjorde många bestörta. Ingen hänsyn<br />
togs till barn, gamla och sjuka. Alla attackerades<br />
med tårgas och batonger. Massor<br />
av västsaharier arresterades och belades<br />
med handbojor.<br />
En ung man vi träffar blev skjuten i armen<br />
i Gdeim Izik. Nu kan han inte röra på<br />
”De marockanska<br />
myndigheterna blev<br />
förvånade över att så<br />
många västsaharier<br />
protesterade.”<br />
fingrarna i sin ena hand. Han ville inte uppsöka<br />
sjukhuset när han blivit skjuten, eftersom<br />
en del av de västsaharier som gjorde<br />
det blev gripna.<br />
Ingen vet hur många som greps. Ingen<br />
vet med säkerhet hur många som greps och<br />
skadades, men en av organisatörerna berät-<br />
tar att de dokumenterat över 8000 skadade<br />
med namn och foton. Veckorna efter att<br />
lägret bränts och jämnats med marken fortsatte<br />
gripandena. Vi träffar familjer till några<br />
av de män som ingick i den grupp som<br />
förde en dialog med de marockanska myndigheterna.<br />
Medlemmarna i dialoggruppen<br />
greps i sina hem veckorna efter att lägret rivits.<br />
De flesta av dem befann sig i mars i ett<br />
fängelse utanför Rabat, cirka 100 mil bort.<br />
Anhöriga berättar att de inte informerats om<br />
vad männen är anklagade för eller när rättegången<br />
ska äga rum. De anhöriga organiserar<br />
manifestationer mot gripandena varje<br />
vecka och kräver att männen ska överföras<br />
till fängelset i El Aaiún, så att släktingarna<br />
kan ha kontakt med dem.<br />
De fängslade är många och oron är stor.<br />
Men hoppet är större, och många talar om<br />
ett nytt läger, ett ännu större. De vill att fler<br />
från Sverige ska resa till det ockuperade<br />
<strong>Västsahara</strong>, så att fler får veta vad som pågår<br />
där. Motståndet fortsätter. Flera gånger<br />
under resan, från olika människor vi träffar<br />
får vi höra:<br />
-I Gdeim Izik kände vi att vi är starka tillsammans.<br />
Elinor Hermansson<br />
6 7
64 politiska fångar<br />
64 västsahariska politiska fångar fanns enligt webbsidan<br />
Thawra i fängelser i Marocko och <strong>Västsahara</strong> den 26<br />
augusti. De sitter i fängelserna i Salé, Tiznit, Taroudant, Ait<br />
Melloul, Bensliman, Kenitra i Marocko samt i El Aaiún.<br />
Många av fångarna är inte dömda. Den som har suttit<br />
längst greps 2003. Av de som är dömda till de längsta straffen<br />
är en dömd till 20 år fängelse, en till 15 år och fyra till 10<br />
års fängelse.<br />
Cirka 25 av fångarna greps efter stormningen av Gdeim<br />
Izik.<br />
Tältförbud på stranden<br />
På somrarna brukar västsahariska familjer slå upp sina tält<br />
på stranden utanför El Aaiún. Det är ett sätt för barn och<br />
föräldrar att få lite svalka under sommaren.<br />
Detta har den marockanska ockupationsmakten förbjudit<br />
i år. Man är uppenbarligen rädd för att ett nytt protestläger<br />
liknande Gdeim Izik, som stormades i november, ska starta.<br />
P1 Morgon rapporterade om detta den 15 augusti i en intervju<br />
med bland andra människorättsaktivisten Ghalia Djimi.<br />
Gothia Cup bröt löftet<br />
om egna vimplar<br />
För första gången skulle ett västsahariskt<br />
lag från flyktinglägren delta i<br />
fotbollsturneringen Gothia Cup i juli i<br />
Göteborg. Men ungdomarna fick inte<br />
bära sina västsahariska vimplar som<br />
lovat vid invigningen. Gothia Cup vek<br />
sig för marockanska påtryckningar.<br />
Sjutton västsahariska och lika många salvadoranska<br />
ungdomar står tysta och allvarliga<br />
i ring på en fotbollsplan i västra Göteborg<br />
den 24 juli. Under en tyst minut hedrar de<br />
alla de döda norska ungdomarna och offren<br />
för massakern på Utöya och i Oslo.<br />
Så bryts tystnaden och fotbollsmatchen<br />
börjar. Gothia Cup slutade dagen innan, men<br />
nu ska en vänskapsmatch spelas. Det är Proletären<br />
FF som har tagit initiativet.<br />
– Vi har haft laget Soyapango från El Salvador<br />
som gäster i flera år, berättar Bengt<br />
Frejd. När vi fick höra att ett västsahariskt<br />
lag verkligen hade kommit hit, tänkte vi att<br />
de drivna fotbollsspelarna från El Salvador<br />
skulle kunna dela med sig av sina erfarenheter<br />
till de mindre erfarna västsaharierna.<br />
Och det går över förväntan. I blandade lag<br />
kämpar de mindre och yngre västsaharierna<br />
med liv och lust och lär sig nytt.<br />
Gothia Cup är världens största internationella<br />
ungdomstävling i fotboll. Under en<br />
vecka träffades 35.000 ungdomar från 70<br />
länder för att spela fotboll, mötas och gå på<br />
Liseberg. Tre matcher spelar alla lag – minst.<br />
– Tanken med att bjuda in västsahariska<br />
ungdomar till Gothia Cup är dels att erbjuda<br />
dessa ungdomar möjlighet att komma till<br />
Sverige, att få träffa ungdomar från hela världen,<br />
att få spela fotboll och att framför allt<br />
De västsahariska pojkarna fick goda råd och stöd i mixade lag i en vänskapsmatch med<br />
Soyapango från El Salvador.<br />
att ha roligt, berättar Nanna Nilsson från<br />
Emmaus Björkå i Göteborg. Samtidigt ville<br />
vi visa människor här att det finns barn<br />
som är uppvuxna i flyktingläger.<br />
– Men det var inte politik detta besök skulle<br />
handla om utan just fotboll, menar Nanna.<br />
Nu blev det ändå politik av det hela. Gothia<br />
Cups ledning hade lovat det västsahariska<br />
laget att de skulle få ha västsahariska<br />
vimplar i händerna vid den högtidliga invig-<br />
”Jag trodde att alla<br />
skulle bli jätteglada när<br />
de såg vår vimpel”<br />
ningen av Gothia Cup, då alla ungdomslagen<br />
från de olika länderna stolta marscherar<br />
in på ett fullsatt Ullevi.<br />
<strong>Västsahara</strong> är inte medlem i Fifa, fotbol-<br />
lens världsorganisation. Eftersom ungdomarna<br />
från flyktinglägren har algeriska pass skulle<br />
de få marschera bakom Algeriets flagga.<br />
Några timmar före invigningen meddelade<br />
dock Gothia Cups ledning att västsaharierna<br />
inte skulle få ha sina västsahariska<br />
vimplar. Påtryckningar från marockansk<br />
sida hade uppenbarligen gett Gothia Cupledningen<br />
kalla fötter.<br />
Ställda inför detta beslut bestämde sig<br />
västsaharierna för att inte delta i invigningen<br />
överhuvudtaget.<br />
– Vi trodde verkligen inte att Gothia Cups<br />
ledning skulle bryta sitt löfte. De är så pass<br />
insatta i konflikten mellan Marocko och<br />
<strong>Västsahara</strong> att de borde ha kunnat hävda att<br />
det första beslutet var rätt. Dessutom sparkade<br />
de faktiskt på det svagaste laget, säger<br />
Nanna Nilsson.<br />
Det västsahariska lagets ledare Sidi Ahmed<br />
Res inte till Marocko!<br />
Utanför den marockanska turistbyråns huvudkontor i<br />
London i maj lanserade Western Sahara Campaign sin nya<br />
kampanj: Res inte till Marocko!<br />
Marockos turistminister Yassir Zbagui meddelade i maj,<br />
att Marocko planerar att fördubbla turismen de närmaste tio<br />
åren. Det ska ske i åtta regioner, inklusive <strong>Västsahara</strong>.<br />
Att bojkotta turistresor till Marocko är ett sätt att ta avstånd<br />
från diskrimineringen och våldet mot västsaharierna under<br />
marockansk ockupation, anser Western Sahara Campaign.<br />
påpekar dock stilla att laget genom detta beslut<br />
fick massiv uppmärksamhet i media. TV,<br />
radio och tidningar rapporterade om västsaharierna<br />
som inte var med på invigningen.<br />
– Vi är naturligtvis besvikna för att ett löfte<br />
sveks, säger Sidi Ahmed som samtidigt påpekar<br />
att de har blivit väldigt fint bemötta<br />
och hjälpta av Gothia Cuppersonal och personal<br />
på Kungsladugårdskolan, där de var<br />
inkvarterade under turneringen.<br />
Han är tacksam för att ungdomarna från<br />
flyktinglägret har fått komma till ett välorganiserat<br />
samhälle som Sverige, att få möta<br />
lag och ungdomar från andra länder.<br />
– Nu har ungdomarna förstått att man<br />
måste förbereda sig i ett år inför en sådan<br />
här turnering! säger han.<br />
Så hur gick det då i fotbollsmatcherna?<br />
– Vi säger så här: Det blev väldigt många<br />
mål, säger Nanna Nilsson och skrattar.<br />
Western Sahara FC:s lag Pojkar 15 år hade<br />
inte tränat ihop många gånger innan de anlände<br />
till Göteborg. Killarna kom från alla<br />
de fem olika flyktinglägren och alla var faktiskt<br />
inte 15 år. Några var bara 12 år. Alla<br />
ungdomar i lägren har inte pass och det<br />
finns många logistiska problem att lösa när<br />
man ska plocka ihop en grupp som ska ge<br />
sig iväg till Sverige. Förutsättningarna för<br />
att klara sig bra rent resultatmässigt denna<br />
första gång var därför kanske inte de bästa.<br />
Ändå är killarna nöjda och glada.<br />
– Jag fick springa och leta efter dem, när<br />
vi skulle åka iväg till matcherna, skrattar<br />
Sidi Ahmed. De hade fått så många kompisar<br />
på skolan.<br />
– Här finns det jättebra mat och så fina<br />
möjligheter att spela fotboll, tycker Abdelahi,<br />
som är 14 år och vill bli läkare och tycker<br />
att det bästa i flyktinglägren är om man kan<br />
gå till en liten butik och handla just mat.<br />
– Liseberg och diskot var det roligaste,<br />
tyckte Dah, 14 år som berättar att han var<br />
besviken över att inte vara med på invigningen:<br />
”Jag trodde att alla skulle bli jätteglada<br />
när de såg vår flagga”.<br />
Inget fel på viljan trots ålderskillnad i lagen.<br />
I flyktinglägren är spelförhållandena helt<br />
annorlunda.<br />
UNHCR kräver mer bistånd<br />
– Det humanitära stödet till de västsahariska flyktingarna<br />
måste öka, sa UNHCR:s representant i Alger i juni.<br />
– 11 miljoner dollar för 2011 räcker inte. Det krävs i stället<br />
26 miljoner dollar för hälsa, utbildning, vatten m.m, sa<br />
Abdelkrim Ghoul, som menade att WFP:s matstöd på 30<br />
miljoner dollar inte heller räcker.<br />
Han vädjade om mer stöd från givarländerna samt ett nytt<br />
sätt att se på flyktingarnas situation: ”Baslivsmedel räcker<br />
inte för dem.”<br />
Hama, 12 år, tycker att simbassängerna<br />
här är fantastiska. Dessutom längtar han<br />
efter morgondagen då hela laget ska åka<br />
till Vrångö och äntligen se havet. En helt ny<br />
upplevelse för barn som är födda och uppväxta<br />
i öknen.<br />
– Här vill jag plugga, säger Labeidi, 12 år.<br />
Omar 13 år tycker att fotbollsplanerna är<br />
underbara – och skorna. I lägren spelar man<br />
barfota och med något som kanske inte alltid<br />
är en riktig fotboll.<br />
– Jag vill bli komiker, berättar Mohamed<br />
Seilum, 14 år om sina framtidsdrömmar.<br />
– Vi har haft det bra här, jätteroligt. Det<br />
är så olika från hemma. Det har varit bra<br />
väder men kanske lite kallt, säger Salamu,<br />
14 år artigt.<br />
De västsahariska ungdomarnas besök har<br />
kunnat ske med hjälp av ekonomiskt stöd<br />
från Olof Palmes minnesfond samt sponsring<br />
av fotbollskläder från Team Sport, berättar<br />
Nanna Nilsson från Emmaus Björkå.<br />
Lena Thunberg<br />
Bilder: Andy Rigby<br />
8 9
pRAKTISK<br />
SolIDARITeT<br />
Kläder och fisk<br />
till flyktingarna<br />
i öknen<br />
Begagnade kläder och skor samt makrill<br />
på burk är det humanitära bistånd<br />
som paraplyorganisationen Praktisk<br />
Solidaritet med hjälp av Sida-stöd skickar<br />
till flyktinglägren numera.<br />
Och sändningarna började<br />
för 33 år sedan.<br />
Klädsändningarna startades av föreningen<br />
Emmaus Björkå 1978.<br />
Ulf Olausson och Marta Nyborg var de<br />
första medlemmarna, som besökte flyktinglägren<br />
1984.<br />
– Vi ville se hur sändningarna togs emot<br />
och hur behovet såg ut. Det var också Polisarios<br />
representant i Sverige, Salek Seghair,<br />
som tyckte att vi skulle åka, berättar<br />
Ulf Olausson.<br />
– Vi mötte ett starkt och stolt folk, som<br />
byggde upp ett fungerande samhälle mitt ute<br />
i en karg öken och som var hoppfullt inför<br />
framtiden. Varje sak som vi skickade togs<br />
tillvara. Till och med tråden i plastsäckarna<br />
användes till att binda ihop ökengräs, när<br />
man gjorde korgar. Metallbitar, allt användes.<br />
– En enorm gästfrihet mötte oss. Människor<br />
bjöd in oss i sina tält. Utrikesministern<br />
grillade en get och skar ut de bästa bitarna<br />
till oss. Allt detta gjorde starkt intryck på<br />
oss Emmausarbetare.<br />
– När vi kom hem startade vi en leksaksinsamling,<br />
eftersom lärare i lägren ville ha<br />
föremål och bilder till barnen. Det var inte<br />
svårt för oss att motivera barn på svenska dagis<br />
att skänka leksaker, när de fick höra och<br />
se bilder på dagisbarnen i flyktinglägren som<br />
bara hade ett enda pussel, säger Ulf Olausson.<br />
Under 30 år har cirka 2-3 kilo begagnade<br />
kläder per person och år skickats från Sverige<br />
till flyktingarna, ett konstant bistånd som<br />
har levererats hela tiden.<br />
Det är framför allt varma vinterkläder<br />
och skor som efterfrågas av flyktingarna.<br />
På vinternätterna kan temperaturen sjunka<br />
mot noll i öknen.<br />
– Kläderna skickas i containrar till den algeriska<br />
hamnstaden Oran, där de fraktas vidare<br />
med bil genom öknen, berättar Tommy<br />
Andersson från Praktisk Solidaritet. En gång<br />
”30 procent av<br />
flyktingarna är kroniskt<br />
undernärda.”<br />
per år, på hösten, delas kläderna ut via Västsahariska<br />
Röda Halvmånen, som är ansvarig<br />
mottagare av det humanitära stödet. Paketen<br />
med kläder och skor fördelas till familjerna<br />
i de fyra wilayorna (lägren).<br />
Makrillen på burk är ett välkommet proteintillskott<br />
till den ensidiga kost som flyktingarna<br />
får via FN-organet World Food Programme.<br />
En burk fiskkonserv per person och<br />
månad har Praktisk Solidaritet levererat under<br />
två år. Fiskkonserverna har varit mycket<br />
uppskattade av flyktingarna.<br />
– Just nu levereras de sista två av 47 containrar<br />
med makrill som distribuerats de senaste<br />
två åren i flyktinglägren. En ansökan<br />
ligger inne hos Sida om fortsatt stöd till ut-<br />
delningen av en till två burkar makrill per<br />
person och månad och fortsatt klädstöd.<br />
Det vill vi komplettera med ett pilotprojekt<br />
för tillverkning av det klädesplagget ”melfa”,<br />
som kvinnorna traditionellt använder,<br />
berättar Tommy Andersson.<br />
– Den insats som pågår för närvarande<br />
uppgår till totalt 20 miljoner kr för perioden<br />
december 2009 till och med 31 augusti<br />
2011, säger Kristina Samuelsson, handläggare<br />
på Sida.<br />
Katastrofmat i 35 år. FN-organet World<br />
Food Programme (WFP) är den stora leverantören<br />
av livsmedel. 8 kg vetemjöl, 2 kg<br />
ris, 1 kg soja, 2 kg linser, 1 kg olja och 1 kg<br />
socker per månad och person är de livsmedel<br />
som ingår i World Food Programmes ”baskorg”.<br />
Den är egentligen tänkt för kortvariga<br />
katastrofsituationer och sammansättningen<br />
har länge kritiserats för att vara ensidig.<br />
FN:s flyktingorgan UNHCR, EU:s ECHO<br />
och spanska AECID (La Agencia Española<br />
de Cooperación Internacinal para el Desarollo)<br />
bidrar med kompletteringar. Under<br />
2008 har dock WFP lagt till korn och under<br />
2009 även ris.<br />
Det finns ingen svält i flyktinglägren, men<br />
8 procent är akut undernärda och 30 procent<br />
kroniskt undernärda. Näringsstudier har visat<br />
att cirka 50 procent av barnen och kvinnorna<br />
har järnbrist.<br />
10 11
pRAKTISK<br />
SolIDARITeT<br />
Den mat som WFP bistår flyktingar med i<br />
tillfälliga katastrofsituationer världen över är<br />
bara tänkt för en kortvarig konsumtion. Men<br />
situationen för de västsahariska flyktingarna<br />
är unik. De har levt i flyktingläger utan<br />
att kunna producera mat själva i över 35 år,<br />
totalt beroende av hjälp från ett världssamfund<br />
som bara delvis har identifierat och erkänt<br />
deras behov.<br />
Det är inte bara ensidigheten i kosten, bristen<br />
på animaliskt protein, frukt och grönsaker<br />
som är ett problem i matbiståndet. Ryckighet<br />
i, försenade eller uteblivna leveranser på<br />
grund av bristande finansiering från givarländerna<br />
och brist på reservlager har fått många<br />
av flyktingarna att tvivla på omvärldens uppriktiga<br />
vilja att stödja dem: ”Försöker man att<br />
knäcka oss, att få oss att ge upp kampen för<br />
våra rättigheter genom att inte leverera mat?”<br />
De köpte ett gammalt glasbruk. Och hur<br />
startade då Emmaus Björkå? 1965 reste några<br />
personer från Emmausrörelsen till Småland<br />
för att köpa hus och byggnader i den gamla<br />
nedlagda glasbruksorten Björkå. De fick<br />
husen för en överkomlig summa. Nu kunde<br />
insamlingsverksamhet och solidaritetsarbete<br />
ta fart. Emmaus Björkå var fött.<br />
Inspirationen kom från den franske prästen<br />
och parlamentsledamoten Abbé Pierre,<br />
som hade startat insamlingar av kläder och<br />
lump till stöd för hemlösa och fattiga i Frankrike<br />
efter andra världskriget. Emmaus-rörelsen<br />
spreds över världen.<br />
Till Björkå flyttade människor som ville<br />
stödja befrielserörelser i tredje världen och<br />
som kämpade mot kolonialism. Under 70-<br />
och 80-talet byggdes Emmaus Björkå ut med<br />
sorterings-och packningscentral. Medlem-<br />
marna bodde i kollektivbyn. Lön fick man<br />
inte men däremot en fickpeng. Men här fanns<br />
dagis, gemensamt kök, gratis boende, mat,<br />
kläder och sjukvård.<br />
Skänkta kläder, möbler och prylar som<br />
såldes på lördagsloppmarknaden hämtades<br />
upp av Emmaus Björkås egna lastbilar. En<br />
av chaufförerna var Ingrid Ekman:<br />
– Jag var mellanstadielärare i Göteborg<br />
men ville göra något annat ett tag, en konkret<br />
insats. Jag ville köra lastbil och det fick jag<br />
göra under större delen av mina två år där.<br />
”Man måste skratta<br />
och sjunga för att klara<br />
av tillvaron här.”<br />
Praktisk Solidaritet. Under åttiotalet växte<br />
Emmaus Björkå. Filialer startade i Malmö<br />
och Fredriksdal i Skåne, Växjö, Göteborg<br />
och Halmstad.<br />
Nu började man samordna sig med andra<br />
organisationer.<br />
– Ett nära samarbete har sedan början<br />
av 70-talet funnits mellan Emmaus Stockholm,<br />
Emmaus Björkå och Brödet och Fiskarna<br />
och sedan mitten på 80-talet även med<br />
Gävleborgs Biståndsgrupp. Vi hade gemensamma<br />
samarbetspartners framför allt i befrielserörelserna<br />
i södra Afrika och senare<br />
även Polisario, berättar Tommy Andersson<br />
som arbetar både för Emmaus Stockholm<br />
och Praktisk Solidaritet.<br />
– För att bättre samordna vårt stöd,<br />
främst insamlade kläder och skor, bildade<br />
vi1989 paraplyorganisationen Praktisk Solidaritet,<br />
som sedan dess handlagt gemensam-<br />
ma projekt och kontakterna med Sida och<br />
Forum Syd. Dessa har bidragit med finansiering<br />
till frakter och andra insatser.<br />
– Emmaus Björkås verksamhet utgjorde<br />
ungefär hälften av Praktisk Solidaritets verksamhet,<br />
när vi bildades, berättar Tommy.<br />
Man måste skratta och sjunga. Margareta<br />
Olshammar och Eiron Larsson är verkliga<br />
veteraner.<br />
Under cirka 15 år gick allt bistånd från<br />
Emmaus Björkå och Praktisk Solidaritet via<br />
Emmaus Björkås filial i Fredriksdal i Skåne,<br />
där de arbetade tillsammans med oftast tre<br />
personer till.<br />
All insamling av kläder och skor, sortering,<br />
pressning och packning i containrar skedde<br />
på den nedlagda bondgården, där det också<br />
var loppmarknad varje lördag. Varje container<br />
tog 8 ton och varje år skickades cirka<br />
150–200 ton kläder och skor till de västsahariska<br />
flyktingarna.<br />
– Det var ett fysiskt mycket tungt och<br />
opraktiskt jobb, berättar Margareta.<br />
– Men det här var ändå den bästa tiden<br />
i vårt liv. Vi hade kontakt med mottagarna<br />
och blev personligt bekanta. Det var ett meningsfullt<br />
jobb. Och när Polisario-representanten<br />
Mohammed Salem kom och hälsade<br />
på oss i Fredriksdal och hjälpte till att packa<br />
i containern, blev det också ett lyft.<br />
– Men när vi blev riktigt less på jobbet i<br />
Emmaus Fredriksdal en gång, bad vi att få<br />
komma till mottagningen och sorteringen<br />
av kläder i flyktinglägren. Vi stannade i tre<br />
månader. Jag har aldrig skrattat och sjungit<br />
så mycket, berättar Margareta Olshammar.<br />
”Man måste skratta och sjunga för att klara<br />
av tillvaron här”, förklarade flyktingarna<br />
glatt för oss.<br />
– De här åren har naturligtvis präglat oss.<br />
Det går knappast en dag utan att vi pratar<br />
om våra vänner där och öknen, säger hon.<br />
Varje år åkte de till flyktinglägren för att<br />
kontrollera om sändningarna fungerade och<br />
om det fanns något man kunde ändra eller<br />
förbättra. Med stöd från Sida köptes också<br />
ett antal vattentankbilar, lastbilar och reservdelar<br />
in.<br />
2005 beslutade Emmaus Björkås styrelse<br />
att man skulle sälja filialen Fredriksdal.<br />
Den köptes av en privatperson. Margareta<br />
och Eiron flyttade till Västergötland och är<br />
nu båda pensionärer.<br />
Ungefär samtidigt omorganiserade Emmaus<br />
Björkå sig och lämnade Praktisk Solidaritet.<br />
Idag är det alltså Emmaus Stockholm som<br />
står för det praktiska handhavandet med<br />
klädsändningarna till lägren inom Praktisk<br />
Solidaritet. Ibland också med last från Emmaus<br />
Björkå.<br />
Lena Thunberg<br />
Bilder: Emmaus Stockholm<br />
Sol, sand och tortyr<br />
Ingen information alls ges om<br />
Marockos ockupation av <strong>Västsahara</strong><br />
till svenska turister. Det har Emmaus<br />
Stockholm upptäckt efter att ha<br />
granskat resetidskrifter och rese-<br />
arrangörers hemsidor.<br />
”Marockos magiska städer”, ”Myternas<br />
Marrakech”, ”Magiska Marrakech – sagornas<br />
och de tusen shoppingfyndens stad”.<br />
Så låter rubrikerna i några av de svenska<br />
resemagasin Emmaus Stockholm och Praktisk<br />
Solidaritet har granskat. Syftet med denna<br />
granskning var att undersöka hur resebranschen<br />
skildrar Marocko som resmål,<br />
och huruvida de nämner Marockos ockupation<br />
av <strong>Västsahara</strong>. Emmaus Stockholm<br />
och Praktisk Solidaritet har granskat samtliga<br />
resereportage om Marocko, från de sex<br />
största resemagasinen mellan perioden januari<br />
2009 och mars 2011 samt hemsidor till<br />
researrangörer som i mars 2011 erbjöd resor<br />
till Marocko.<br />
Resultatet är entydigt, både när det gäller<br />
resemagasinen och researrangörerna. Den<br />
svenska resebranschen utelämnar konsekvent<br />
all information om Marockos ockupation av<br />
<strong>Västsahara</strong>. Marocko skönmålas som resmål<br />
och de potentiella turisterna blir inte informerade<br />
om att en ockupation pågår sedan<br />
1975 i strid med internationell rätt.<br />
”Resemagasin och rese-<br />
arrangörer osynliggör<br />
konsekvent Marockos<br />
ockupation<br />
av <strong>Västsahara</strong>.”<br />
Förljugen bild av Marrakech. Marknadsstaden<br />
Marrakech är det mest omskrivna resmålet<br />
i de svenska resemagasinen. ”På torget<br />
Jemaa el Fna, medinans hjärta och nervcenter,<br />
bjuder ormtjusare, historieberättare och<br />
spåkvinnor på ett evigt spektakel, en tradition<br />
som sträcker sig betydligt längre tillbaka<br />
än de första busslasterna med turister” skriver<br />
När & Fjärran nr 4 2010. Under samma<br />
torg som så ivrigt beskrivs i artikel efter artikel<br />
ligger en poliscentral där västsahariska<br />
människorättsaktivister har fängslats, misshandlats<br />
och torterats. Det vittnar människorättsaktivisten<br />
Rabab Amidane om, och<br />
flera med henne.<br />
Turistmässan i Göteborg.Granskningen<br />
var en del av kampanjen ”Sol, sand och tortyr<br />
– semestra inte i Marocko!” och lanserades<br />
under TUR-mässan i Göteborg. Mäsan<br />
är Skandinaviens största för turism och<br />
lockar årligen över 40 000 besökare, både<br />
resebransch och allmänhet. Emmaus Stockholm<br />
och Praktisk Solidaritet samarbetade<br />
under TUR med <strong>Västsahara</strong>kursen från Jakobsbergs<br />
folkhögskola. I montern kunde<br />
besökare göra quiz, se foton och bli bjudna<br />
på västsahariskt te. Nu nådde man två målgrupper,<br />
turister och branschfolk.<br />
- Vi pratade med många turister på TURmässan<br />
som inte ville semestra i diktaturer,<br />
men som inte kände till ockupationen, säger<br />
Eline Jacobsson som arbetar på Emmaus<br />
Stockholm. När de får höra om ockupationen<br />
efter att ha semestrat i Marocko, så kän-<br />
Flygbladsutdelning på turistmässan<br />
i Göteborg i mars.<br />
ner de sig skuldmedvetna och besvikna över<br />
att inte ha fått all information på förhand.<br />
Resebranschen sviker sitt ansvar. Emmaus<br />
Stockholm och Praktisk Solidaritet ser allvarligt<br />
på att resemagasin och researrangörer<br />
konsekvent osynliggör Marockos ockupation<br />
av <strong>Västsahara</strong>. Magasin och arrangörer<br />
ignorerar sitt eget ansvar för att informera<br />
och lägger över hela upplysningsplikten på<br />
den enskilde turisten. Emmaus Stockholm<br />
och Praktisk Solidaritet kritiserar turism till<br />
Marocko, som vi menar legitimerar och finansierar<br />
ockupationen.<br />
Hela granskningen finns att läsa på Emmaus<br />
Stockholms hemsida.<br />
Ulfhild Westin, Emmaus Stockholm<br />
Bilder: Anna Hakami<br />
Senia Bachir Abderahman.<br />
12 13
Högskola samarbetar<br />
med ockupationsmakt<br />
Blekinge Tekniska Högskola inleder<br />
ett samarbete med ockupationsmakten<br />
Marocko kring seniorboenden.<br />
Högskolans rektor Ursula Hass och<br />
styrelseordföranden Akbar Seddigh<br />
försvarar samarbetet.<br />
I ett pressmeddelande den 13 juni meddelade<br />
Blekinge Tekniska Högskola (BTH) att de<br />
tecknat ett samarbetsavtal med statliga Maroc<br />
Tourist. Samarbetet går ut på att studera<br />
önskemål hos intresserade pensionärer<br />
i Skandinavien, som vill bosätta sig i Marocko.<br />
BTH ska bland annat ge råd och anvisningar<br />
kring dessa framtida seniorboende.<br />
”Det här är ett mycket intressant och spännande<br />
projekt som engagerar många områden<br />
inom högskolan, vilket också bekräftar<br />
BTH:s vision om att vara en globalt attraktiv<br />
kunskapscommunity inom tillämpad IT och<br />
innovation för hållbar tillväxt”, skriver Ursula<br />
Hass, rektor för BTH i pressmeddelandet.<br />
När tidskriften <strong>Västsahara</strong> frågar BTH:s<br />
rektor om samarbetet med ockupationsmakten<br />
Marocko, svarar Ursula Hass:<br />
– Vår övergripande inställning är att alla<br />
länder, både demokratier, diktaturer och de<br />
som befinner sig i något stadium däremellan<br />
utvecklas av att ha internationella kontakter.<br />
– BTH en mycket progressiv internationaliseringspolicy,<br />
som finns att läsa på högskolans<br />
hemsida, säger Ursula Hass.<br />
Den lyder så här:<br />
”BTH har ett ansvar för en globalt rättvis<br />
och hållbar utveckling. En viktig utgångspunkt<br />
för Högskolan är att öka studenternas<br />
förståelse för andra kulturer och för behovet<br />
av internationell solidaritet. Genom att i<br />
undervisning och forskning skapa förutsättningar<br />
för ett ömsesidigt lärande av mötet<br />
mellan kulturer kan Högskolan på det lilla<br />
planet utgöra en positiv kraft i det globala arbetet<br />
för fattigdomsbekämpning, fred, rättvisa<br />
och demokrati. Därutöver kan Högskolan<br />
genom specifika forskningsinsatser och uppdrag<br />
bidra till en positiv global utveckling.”<br />
<strong>Tidskriften</strong> <strong>Västsahara</strong> frågade rektor Ursula<br />
Hass och även dess styrelseordförande<br />
Akbar Seddigh om de fortfarande stod för<br />
sitt kontroversiella uttalande. Inte minst med<br />
tanke på BTH:s policy. Både rektor och styrelseordförande<br />
tycker dock att det är i sin<br />
Högskolans rektor<br />
Ursula Hass: ”Alla länder,<br />
både demokratier, diktaturer<br />
och de som befinner<br />
sig i något stadium däremellan<br />
utvecklas av att ha<br />
internationella kontakter.”<br />
ordning att samarbeta med diktaturer. Varken<br />
Hass eller Seddigh tar avstånd från Marockos<br />
ockupation av <strong>Västsahara</strong> eller tänker<br />
kräva att det ockuperade <strong>Västsahara</strong> ska exkluderas<br />
i samarbetsavtalet med Marocko.<br />
Annie Lööf, riksdagsledamot och partiledarekandidat<br />
för Centern är måttligt imponerad<br />
av BTH.<br />
– Det är direkt olämpligt att uttrycka sig<br />
på det viset som BTH gör om diktaturer och<br />
<strong>Västsahara</strong>. Men jag tycker inte att vi ska<br />
ha politisk styrning av vilka länder våra högre<br />
utbildningar samarbetar med. Högskolornas<br />
ledning måste helt enkelt visa på sunt<br />
förnuft, säger Annie Lööf.<br />
Utbildningsminister Jan Björklund, svarar<br />
inte på de frågor som tidskriften skickat:<br />
”Kan en högskola samarbeta med en ockupationsmakt?”<br />
”Ska en ockupationsmakt finansiera svensk<br />
forskning?”<br />
”Bör BTH skriva in i samarbetsavtalet att<br />
det ockuperade <strong>Västsahara</strong> inte är en del av<br />
Marocko, då Maroc Tourist på sina kartor<br />
tydligt visar att det ockuperade <strong>Västsahara</strong><br />
är en del av Marocko?”<br />
Jan Björklund svarar istället kort och koncist:<br />
– Frågor om avtal som enskilda myndigheter<br />
har ingått besvaras av dem själva, i<br />
detta fallet BTH.<br />
Chef på Högskoleverket är BTH:s förre<br />
rektor Lars Haikola. BTH:s Internationaliseringspolicy<br />
antogs då han var rektor. Men<br />
Lars Haikola vill inte svara på frågan om<br />
högskolors samarbete med diktaturer och<br />
ockupationsmakter.<br />
– Det finns inga regler som säger något<br />
om med vilka länder en högskola kan samarbeta.<br />
Det är en bedömningsfråga, säger<br />
däremot Lennart Ståhle på Högskoleverket.<br />
– Vi kan emellertid göra en djupare granskning<br />
av detta om vi får en formell anmälan,<br />
påpekar Lennart Ståhle.<br />
På Högskoleverkets hemsida står det att<br />
”all högre utbildning i Sverige ska vila på<br />
vetenskaplig eller konstnärlig grund samt<br />
på beprövad erfarenhet.”<br />
Högskoleverket vill dock inte svara på<br />
följdfrågor om det är vetenskapligt att samarbeta<br />
med en ockupationsmakt, som hävdar<br />
att det ockuperade <strong>Västsahara</strong> är en del<br />
av Marocko. Det är förenat med fara för liv<br />
BTH berättar om sitt samarbete på hemsidan,<br />
www.bth.se/<br />
Annie Lööf(C): ”Det är<br />
direkt olämpligt att<br />
uttrycka sig på det viset<br />
som BTH gör om diktaturer<br />
och <strong>Västsahara</strong>”<br />
och lem för den västsahariska befolkningen<br />
att i de ockuperade områdena påstå att<br />
Maroc Tourist har en ovetenskaplig karta.<br />
Rektor Ursula Hass på BTH menar att<br />
samarbetet med Maroc Tourist sker inom<br />
ramen för BTH:s forskningsområde ”innovation<br />
för hållbar tillväxt”.<br />
– Kan man som forskare och högskola<br />
inom hållbar utveckling med gott samvete<br />
låta frågan om fosfatplundring i <strong>Västsahara</strong><br />
passera och samarbeta med Marocko,<br />
som BTH tänker göra? Är det vetenskapligt?<br />
undrar <strong>Tidskriften</strong> <strong>Västsahara</strong>.<br />
Forskaren Arno Marino, på forskaregruppen<br />
Global Phosphorus Research Initiative,<br />
besvarar den frågan kort och koncist:<br />
– Det finns flera saker som man bör ifrågasätta<br />
kring ett samarbete med Marocko.<br />
Fosfat är bara en.<br />
Arto Valtonen<br />
Bilder: Ola Åkeborn och flickr.com,<br />
bild från BTH:s hemsida<br />
Svenska dimridåer<br />
över <strong>Västsahara</strong><br />
Trots ett entydigt nej till EU:s olagliga<br />
fiskeavtal med Marocko och en i<br />
princip folkrättsligt korrekt inställning<br />
till Marockos illegala ockupation av<br />
<strong>Västsahara</strong>, råder det osäkerhet om<br />
den svenska regeringen verkligen vill<br />
omsätta sina principer i praktiken.<br />
Till skillnad från uttalanden om andra<br />
övergrepp i världen råder på UD tystnad<br />
i denna fråga.<br />
Regeringen har inte försökt stoppa EU:s<br />
massiva stöd till ockupationsmakten. Svenska<br />
skattemedel möjliggör fortfarande annekteringen.<br />
UD säger att de tar upp frågan<br />
om ockupationen med Marocko och<br />
även i EU, men det finns inga tecken på att<br />
man faktiskt gör det.<br />
Anledningen till att EU sedan decennier<br />
har stött diktatorerna i Nordafrika har varit<br />
trefaldig: olja, flyktingstopp och terrorbekämpning.<br />
Marocko kan inte åberopa<br />
EU:s oljeberoende då ingen olja hittats varken<br />
i Marocko eller i <strong>Västsahara</strong>.<br />
Att Marocko skulle delta i kampen mot<br />
terrorismen stämmer inte. Amerikanska<br />
forskare har i en studie 2010 visat att en<br />
grundorsak till terror är ockupation. Totalförsvarets<br />
forskningsinstitut har dessutom<br />
2009 visat att Marocko genom sin ockupation<br />
av <strong>Västsahara</strong> saboterat samarbetet<br />
mot terrorismen i Maghreb. Återstår då för<br />
Marocko hotet om att släppa på flyktingströmmen<br />
från Afrika om de inte får som<br />
de vill. EU:s stöd bygger alltså delvis på en<br />
bluff och utpressning.<br />
Trots att det sannolikt finns en majoritet<br />
i riksdagen för ett svenskt erkännande av<br />
<strong>Västsahara</strong>s självständighet, har regeringen<br />
inte vågat ta detta steg för att sätta press på<br />
Marocko. Anledningen är troligen att Sverige<br />
eftersträvar en enig utrikespolitik i EU.<br />
Men om enighet innebär förbiseende av demokrati,<br />
mänskliga rättigheter och folkrätt<br />
låt oss då föredra splittring, precis som Sverige<br />
gjorde när vi erkände Kosovo eller som<br />
Frankrike föredrog att göra, när de erkände<br />
Benghazis självständighet som Libyens.<br />
En invändning har varit att ett erkännande<br />
skulle få oöverblickbara konsekvenser för<br />
framtida erkännanden. Men ett erkännande<br />
av <strong>Västsahara</strong> skulle vara en konsekvens<br />
av redan gjorda omtolkningar av de folkrättsliga<br />
reglerna med Kosovo som senaste<br />
exempel, vilket nu godkänts av Internationella<br />
Domstolen. Till skillnad från Kosovo<br />
är <strong>Västsahara</strong> inte en utbrytarstat, vilket<br />
borde ytterligare underlätta ett erkännande.<br />
Det är oklart vilken inställning UD har<br />
vad gäller Marockos förslag till autonomi<br />
för <strong>Västsahara</strong>, vilket stöds av USA, Frankrike<br />
och Spanien. Det vore välgörande med<br />
ett entydigt ställningstagande i frågan. Det<br />
borde inte vara så svårt med tanke på den<br />
nuvarande utrikesledningens negativa syn<br />
på baltstaternas en gång autonoma ställning<br />
inom Sovjetimperiet. Sverige underkände<br />
även Serbiens förslag till autonomi<br />
för Kosovo genom att erkänna Kosovos<br />
självständighet.<br />
”I <strong>Västsahara</strong> stöder<br />
EU ockupanten och<br />
förtryckaren”<br />
Regeringen borde även kunna vara tydligare<br />
och mer engagerad i FN. Utrikesministern<br />
har deklarerat att Sverige på byråkratiska<br />
grunder inte kommer att motsätta sig<br />
Marockos kandidatur till säte i säkerhetsrådet.<br />
Det ger helt fel signaler. FN har länge<br />
kritiserats för att diktaturer finns representerade<br />
i olika FN-institutioner för mänskliga<br />
rättigheter med flera. Marockos agerande<br />
i <strong>Västsahara</strong> under 35 år är ett enda långt<br />
hån mot FN och vad dess stadga står för.<br />
I Libyen stöder EU folkets kamp mot<br />
dess förtryckare, men i <strong>Västsahara</strong> stöder<br />
EU ockupanten och förtryckaren<br />
Den logiska uppföljningen av Sveriges<br />
nej till fiskeavtalet borde vara att, liksom i<br />
Libyen, försvara de förtryckta även i <strong>Västsahara</strong>.<br />
Regeringens tystnad och inaktivitet<br />
bidrar inte till stabiliteten i Nordafrika. Det<br />
är bättre att agera nu än att vänta tills situationen<br />
i <strong>Västsahara</strong> blir som den i Libyen.<br />
För utrikespolitisk trovärdighet krävs ett<br />
högre engagemang för <strong>Västsahara</strong>. Fortsätter<br />
det som hittills undermineras även förtroendet<br />
för EU som fredsprojekt.<br />
Ingvar Flink<br />
Fil.dr. i historia<br />
Tidigare publicerad i<br />
Uppsala Nya Tidning 28 juli<br />
14 15
<strong>Västsahara</strong> i Almedalen<br />
Emmaus Stockholm anordnade en stafettdebatt under<br />
rubriken ”<strong>Västsahara</strong> på gränsen till krig” under Almedalsveckan.<br />
Representanter för olika politiska partier grillades<br />
om sin ställning i <strong>Västsahara</strong>frågan.<br />
Följande personer deltog: Bodil Ceballos, Miljöpartiet, Abir<br />
Al-Sahlani, Centerpartiet, Wiwi-Anne Johansson, Vänsterpartiet,<br />
Désirée Pethrus, Kristdemokraterna, Elisabeth<br />
Björnsdotter Rahm, Moderaterna, Ulf Nilsson, Folkpartiet<br />
och Carina Hägg, Socialdemokraterna.<br />
Senia Bachir Abderahman och Frida Ekerlund framträdde på festen i Göteborg.<br />
Musiker ställde upp<br />
gratis för <strong>Västsahara</strong><br />
– Många ungdomar i flyktinglägren<br />
orkar inte vänta längre på en omvärld<br />
som inte gör något för att försvara deras<br />
rättigheter. De har förlorat hoppet<br />
och vill ta till vapen, sa Senia Bachir.<br />
I juni besökte hon och Anna Nilsson från<br />
Emmaus Stockholm Göteborg. Göteborgs<br />
Afrikagrupp hade ordnat en stödfest, som<br />
inleddes med att Senia Bachir Abderahman<br />
gav en bakgrund till konflikten i <strong>Västsahara</strong><br />
och berättade om hur ungdomarna i flyktinglägren<br />
tänker och tycker idag.<br />
Efter informationen på en timme blev det<br />
musik och dans. Tre olika grupper uppträdde<br />
helt gratis till stöd för <strong>Västsahara</strong>. Först<br />
ut var Frida Ekerlund, pop sing-songwriter<br />
från Skåne.<br />
– Härligt att spela här och jätteintressant<br />
föredrag, tyckte Frida som läser Globala Studier<br />
på universitetet.<br />
– Klockrent, ansåg Erik Skytt från Tigers<br />
of the Temple, indierockkollektiv från Små-<br />
Fiskare i Dakhla protesterar<br />
41 arbetslösa västsahariska fiskare samlades vid det marockanska<br />
lokala Fiskeministeriet i Dakhla i juli. De protesterade<br />
mot att enbart marockanska fiskare från Agadir<br />
anställts på två ryska fisketrålare, som anlänt till Dakhla två<br />
dagar tidigare.<br />
– En del stora båtar har 50 marockaner anställda och inte<br />
en enda västsaharier. Vi är alla arbetslösa, sa fiskarna.<br />
I juni 2010 tecknade Ryssland ett fiskeavtal med Marocko.<br />
Ryska industrifiskebåtar ska få ta upp 100.000 ton fisk under<br />
2011.<br />
land. Ställer gärna upp igen<br />
– Sjukt att jag inte visste något om detta<br />
förut. Det blev en aha-upplevelse, sa Martin<br />
Hansen från samma grupp.<br />
Fred på jorden är en hip-hop-punkmusikgrupp<br />
som bildades 2007 av studerande på<br />
Färnebo Folkhögskolas filials Sydafrikakurs.<br />
– Genom ett sånt här arrangemang känner<br />
man som aktivist att man är del av något<br />
större, menade Ivar Huntington.<br />
Publiken var också nöjd.<br />
– Det var en jättebra idé för att sprida kunskap<br />
om <strong>Västsahara</strong>-frågan på det här sättet.<br />
Både allvar och skoj, tyckte Sara Lund.<br />
Jag har hört en del om <strong>Västsahara</strong> på radion.<br />
– Att förena nytta med nöje var bra, tyckte<br />
Ellen.<br />
– Det här var välorganiserat! Bra att lyfta<br />
fram <strong>Västsahara</strong>frågan, som är så lite känd.<br />
Tur att SVT gjorde flera program om <strong>Västsahara</strong><br />
förra året. Det lyfte också frågan.<br />
Och i baren stod afrikagruppare och sålde<br />
mat och dryck. 10.000 kronor blev nettoinkomsten<br />
för denna stödkväll där cirka<br />
100 personer deltog.<br />
”Bra stämning och peppande för oss som<br />
brinner för <strong>Västsahara</strong>-frågan.” Det var det<br />
samlade intrycket bland de nöjda arrangörerna<br />
Göteborgs Afrikagrupp.<br />
Lena Thunberg<br />
Bilder: Gunnel Alsén och Lena Thunberg<br />
Fiskdamm på Way out West<br />
– Kom hit och fiska! uppmanade<br />
Lisa Rosengren besökarna på den<br />
stora musikfestivalen Way out West<br />
i Göteborg i augusti.<br />
Medlemmar i Göteborgs Afrikagrupp hade<br />
byggt en fiskdamm, där<br />
man fick upp en pappersfisk<br />
med information om<br />
<strong>Västsahara</strong> på baksidan.<br />
Flyers delades också ut. En<br />
namnlista kunde man också<br />
skriva på där utrikesmi-<br />
nister Carl Bildt uppmanas att arbeta för att<br />
folkomröstningen om <strong>Västsahara</strong>s självständighet<br />
äntligen genomförs samt att Sverige<br />
ska erkänna den västsahariska staten SADR.<br />
– Vi vill nå en ny publik med informationen<br />
om <strong>Västsahara</strong> och<br />
EU:s roll i fisket där. Många<br />
stannade till och undrade<br />
vad det var för flagga som<br />
satt på fiskdammen: Var det<br />
Palestinas? berättar Lisa<br />
Rosengren.<br />
Marocko i Säkerhetsrådet?<br />
– Sverige ser ingen anledning att motverka Marockos kandidatur<br />
till FN:s säkerhetsråd, sa Carl Bildt till Jonas Sjöstedt<br />
(V) i en debatt i maj om att Marocko kan ta plats i säkerhetsrådet.<br />
– Marocko varit en envis sabotör av FN:s planer på att genomföra<br />
en rättvis folkomröstning om <strong>Västsahara</strong>s framtid.<br />
När Marocko kan bli en del av FN:s säkerhetsråd kommer<br />
man med all sannolikhet att använda den positionen till att<br />
göra allt för att sabotera en politisk lösning av <strong>Västsahara</strong>konflikten.<br />
Släpp inte<br />
in Marocko<br />
i säkerhetsrådet!<br />
Nyligen meddelade utrikesminister Carl Bildt<br />
att han inte ser någon anledning att motverka<br />
Marockos kandidatur till FN:s säkerhetsråd,<br />
trots att det skulle ge Marocko betydande<br />
internationell legitimitet. Bara för någon<br />
månad sedan röstade Sverige nej till att EU:s<br />
fiskeavtal med Marocko skulle förlängas.<br />
Landsbygdsminister Eskil Erlandsson argumenterade<br />
med kraft emot avtalet eftersom<br />
det inkluderar fiskevattnen utanför <strong>Västsahara</strong>,<br />
som Marocko i strid med internationell<br />
rätt ockuperar sedan 1975. Vi menar att<br />
det skulle vara ett allvarligt misstag att rösta<br />
för Marockos kandidatur.<br />
I FN:s säkerhetsråd finns tio icke-permanenta<br />
platser, två av dem är vikta för länder<br />
i Afrika. För perioden 2012–2013 är Marocko<br />
en av de kandidaterna. Att Marocko<br />
skulle beviljas en plats i FN:s säkerhetsråd<br />
är problematiskt av flera skäl.<br />
För det första finns det över ett hundra<br />
FN-resolutioner som kritiserar Marockos<br />
agerande gentemot sitt grannland <strong>Västsahara</strong>.<br />
Enligt FN skall Marocko avkolonise-<br />
Inga framsteg<br />
ra <strong>Västsahara</strong>. Även internationella domstolen<br />
i Haag avvisar alla Marockos anspråk<br />
på <strong>Västsahara</strong>.<br />
För det andra finns en FN-styrka, MINUR-<br />
SO, i <strong>Västsahara</strong> sedan 1991 med uppdrag<br />
att genomföra en folkomröstning där västsaharierna<br />
ska få besluta om de vill vara en<br />
del av Marocko eller ett självständigt land.<br />
Trots att det har gått över 20 år så har FN<br />
inte lyckats genomföra omröstningen. Marocko<br />
har sedan invasionen 1975 bedrivit en<br />
aktiv bosättarpolitik för att påverka utgången<br />
och obstruerar ständigt kring röstlängdernas<br />
sammansättning och hur voteringsfrågorna<br />
ska utformas för att förhala processen.<br />
För det tredje har Marocko genom aktivt<br />
lobbyarbete lyckats se till att MINURSO är<br />
den enda FN-styrkan i Afrika som inte har<br />
mandat att övervaka att mänskliga rättigheter<br />
inte kränks. Frankrike har hotat att lägga<br />
sitt veto varje gång det har förslagits att<br />
mänskliga rättigheter ska ingå i MINURSO:s<br />
uppdrag i <strong>Västsahara</strong> och därmed har förslaget<br />
fallit.<br />
En åttonde samtalsrunda mellan Marocko och Polisario i<br />
New York i juli slutade utan framsteg. Enligt FN-representanten<br />
Christopher Ross ska samtalen fortsätta i september.<br />
När det gäller förtroendeskapande åtgärder ledda av<br />
UNHCR var parterna positiva till familjebesök vägledes i<br />
stället för med flyg.<br />
Hittills har västsaharier från flyktinglägren respektive<br />
ockuperat område flugits in för att under en vecka besöka<br />
sina släktingar som man i många fall inte sett på 30 år.<br />
För det fjärde bröt Marocko i november<br />
förra året ensidigt mot den av FN framförhandlade<br />
vapenvilan när marockansk militär<br />
attackerade ett fredligt protestläger utanför<br />
<strong>Västsahara</strong>s huvudstad El Aaiun. Mer än 20<br />
000 västsaharier samlades i flera veckors tid<br />
i ett enormt tältläger för att protestera mot<br />
diskriminering, arbetslöshet och fattigdom.<br />
Likheterna med vad som bara ett par månader<br />
senare utspelade sig på Tahrirtorget i<br />
Kairo är slående. Förutom att Marocko aldrig<br />
hörsammade civilbefolkningens legitima<br />
krav utan istället attackerade med full styrka<br />
och drev bort demonstranterna med våld.<br />
Marocko har inte tillåtit någon större oberoende<br />
utredning av det som skedde och det<br />
är fortfarande oklart hur många som fängslades,<br />
skadades och dog under attacken och<br />
de efterföljande våldsamheterna.<br />
Den unga generationen västsaharier visar<br />
alla tecken på att ha nått bristningsgränsen.<br />
De uppmanar den västsahariska befrielserörelsen<br />
Polisario att sluta hoppas på diplomatiska<br />
lösningar, som inte gett något resultat<br />
på två decennier, och istället åter gå ut i<br />
krig. För att Polisario ska behålla sin legitimitet<br />
krävs att omvärlden agerar för en lösning<br />
på konflikten.<br />
Att däremot stödja Marockos kandidatur<br />
till FN:s säkerhetsråd innebär att stödja ett<br />
land som varken respekterar FN-resolutioner,<br />
FN:s arbete eller en vapenvila framförhandlad<br />
av FN. Det skulle vara att ge legitimitet<br />
åt en ockupationsmakt. Istället borde<br />
Sverige med all kraft driva att folkomröstningen<br />
genomförs så att <strong>Västsahara</strong>s befolkning<br />
äntligen kan få avgöra sitt eget öde.<br />
Anna Nilsson, Emmaus Sverige, Cecilia<br />
Asklöf, Svenska avdelningen av Internationella<br />
Juristkommissionen, Jan Strömdahl,<br />
Föreningen <strong>Västsahara</strong>, Alexander<br />
Gabelic, Svenska FN-förbundet, Jens Orback,<br />
Palmecentret, Francisco Contreras,<br />
Latinamerikagrupperna, Gabi Björsson,<br />
Afrikagrupperna, Elisabeth Lundgren,<br />
Kristna Fredsrörelsen, Sören Lindh,<br />
<strong>Västsahara</strong>aktionen<br />
Publicerades i SVD 8/6 2011<br />
16 17
Marockos kung till reträtt<br />
Efter 20-februarirörelsens protester under våren mot korruption<br />
och vanstyre i Marocko presenterade kung Mohamed<br />
VI en ny konstitution som röstades igenom i juli.<br />
Kungen behåller total makt över militär och religion. Mer<br />
inflytande ges dock till valda politiker. Kungen måste välja<br />
premiärminister från det parti som vinner val. Denne får<br />
ansvar för inrikespolitik.<br />
Cirka 45% av Marockos befolkning är analfabeter.<br />
– Kosmetika, anser aktivister från 20-februari-rörelsen om<br />
den nya konstitutionen.<br />
Tavlan<br />
kan<br />
bli din!<br />
lägg<br />
eTT<br />
bud!<br />
Konstnären Göran<br />
Segergren har skänkt<br />
en tavla till tidskriften<br />
<strong>Västsahara</strong>. Under hösten<br />
ska budgivning pågå på<br />
denna. Alla är välkomna<br />
att lägga ett bud.<br />
Det kom ett brev till redaktionen. En dag i<br />
augusti när jag hämtade posten visade det<br />
sig att en försändelse till tidskriften <strong>Västsahara</strong><br />
hade blivit liggande i fel brevfack i två<br />
månader. Brevet innehöll ett fotografi och ett<br />
mycket vänligt brev från konstnären Göran<br />
Segergren. Fotografiet föreställde en tavla.<br />
Målningen erbjuder han till försäljning till<br />
högstbjudande, där hela köpesumman ska gå<br />
till tidskriften <strong>Västsahara</strong>s arbete. Tavlan mäter<br />
55 x 35 cm och tekniken är acryl på duk.<br />
Detta generösa erbjudande når nu tidskriften<br />
<strong>Västsahara</strong>s läsare, men vem som<br />
helst kan under hösten lägga bud på denna<br />
målning. Det går bra att ringa 070-475<br />
46 45, eller mejla ett bud: vastsahara@brevet.nu.<br />
Information om tavlan finns på tidskriftens<br />
hemsida www.vastsahara.net och<br />
på tidskriften <strong>Västsahara</strong>s facebookprofil.<br />
På hemsidan kommer det aktuella budet<br />
att finnas och ständigt uppdateras. Sprid gärna<br />
informationen till andra!<br />
I cirka 40 år har Göran Segergren varit<br />
verksam som konstnär. Han är bildkonstnär,<br />
grafiker och tecknare och utbildade sig<br />
vid Skånska Målarskolan och Målarskolan<br />
Forum på 60- och 70-talet.<br />
Som politiskt intresserad deltog han under<br />
70-talet i den politiska debatten med<br />
sina konstverk. ”Stoppa knarkandet!” ”Rädda<br />
varven!” ”Konstnärer för Afghanistan”<br />
var några av de utställningar, som han medverkade<br />
i.<br />
1975 reste han runt i Nordafrika och tillbringade<br />
våren i Algeriet.<br />
– Där upptäckte jag den algeriske konstnären<br />
Mohammed Racim och blev oerhört<br />
Mejla ett bud på tavlan!<br />
västsahara@brevet.nu<br />
Läs på hemsidan:<br />
www.vastsahara.net<br />
Fiskeavtalet förlängt<br />
EU:s ministerråd godkände i juni den ettåriga förlängningen<br />
av fiskeavtalet med Marocko. Spanien var drivande. 20 av<br />
27 länder röstade för en förlängning.<br />
2006 var Sverige det enda landet som röstade emot fiskeavtalet<br />
på grund av att de västsahariska fiskevattnen inte är<br />
uteslutna.<br />
Fem år senare har antalet protesterande länder ökat.<br />
I februari 2012 går den ett-åriga förlängningen av avtalet ut<br />
och ska då ytterligare förlängas eller sägas upp.<br />
fascinerad av hans konst, mönstren, ornamentiken,<br />
geometrin i mönstren, berättar<br />
Göran Segergren.<br />
Det var det klassiska arabiska och kanske<br />
ursprungligen persiska miniatyrmåleriet som<br />
fängslade Göran Segergren. Efter sin nordafrikanska<br />
resa blev ornamentik och mönster<br />
under många år ett återkommande tema<br />
i hans verk.<br />
Om man tittar noga på tavlan som Göran<br />
Segergren nu skänker till tidskriften <strong>Västsahara</strong><br />
för försäljning, går det geometriska<br />
mönstret i palmernas stammar igen i mannens<br />
kappa. Tavlans färger svart, rött, grönt<br />
och vitt är för övrigt de färger som finns i<br />
bland annat <strong>Västsahara</strong>s flagga.<br />
Vistelsen i Algeriet har han också skildrat i<br />
boken ”Anteckningar från en resa till Algeriet<br />
1975”, som han har gett ut på eget förlag.<br />
Göran Segergren som är född 1938 i Göteborg<br />
är numera bosatt i Småland.<br />
Lena Thunberg<br />
Minröjare omkom<br />
En västsaharisk minröjare, Sidi Bouzaid, dödades av en<br />
oexploderad sprängladdning i den befriade delen av <strong>Västsahara</strong><br />
i juni. Sedan 2005 bedriver brittiska Landmine Action<br />
minröjning i samarbete med MINURSO och Polisario på<br />
den östra sidan av ”muren” genom <strong>Västsahara</strong>. Detta är ett<br />
av de mintätaste områdena i världen. Norska myndigheter<br />
stöder projektet.<br />
Sidi Bouzaid hade arbetat med minröjning sedan 2006.<br />
Tre personer dog och 22 skadades av minor under 2010.<br />
KRöNIKAN<br />
Tidigt i våras besökte jag ett seminarium som Internationella Juristkommissionen<br />
anordnade i Stockholm. Seminariet handlade<br />
om folkrätt och <strong>Västsahara</strong>. Föreläsare var Pål Wrange, docent<br />
vid Stockholms universitet och folkrättsexpert.<br />
Jag hade höga förväntningar på seminariet, men är lite osäker<br />
på varför. Någonstans i mitt huvud fanns en liten tanke om att<br />
det kanske finns en rättslig förklaring till varför <strong>Västsahara</strong> fortfarande<br />
är en koloni på en för övrigt avkoloniserad kontinent,<br />
varför FN har fattat många vackra och djärva beslut under fyra,<br />
fem decennier, men knappast gjort någonting för att verkställa<br />
dem, varför EU fortfarande skriver handels-, fiske- och jordbruksavtal<br />
med Marocko och varför Sverige inte erkänner <strong>Västsahara</strong>.<br />
För det är väl så, resonerade jag, att vi lever i en fredssträvande,<br />
civiliserad del av världen, som vilar på ett gammalt och beprövat<br />
rättssystem? Och visst är det så att vi har enats om att se<br />
folkrätten som en internationell lag, som<br />
skall reglera stridigheter och tvister mellan<br />
nationer? Och visst borde det vara så att<br />
FN, det vill säga vi alla tillsammans, har<br />
styrkan och viljan att se till att folkrätten<br />
verkställs och efterlevs.<br />
Det vore fel att säga att jag blev besviken.<br />
Jag blev inte ens särskilt förvånad.<br />
Det finns inga folkrättsliga finurligheter<br />
som på något sätt berättigar ockupationen<br />
av mark och förtrycket av ett folk, inte<br />
heller för FN:s obeslutsamhet och oförmåga<br />
att verkställa beslut. Det finns ingen<br />
förklaring till varför världssamfundet inte<br />
klarar av att sätta press på Marocko eller<br />
varför FN:s övervakningsstyrka inte får<br />
rimligt stöd. Inte kan EU hänvisa till folkrätten<br />
för att rättfärdiga sina avtal med en<br />
exploaterande kolonialmakt eller att man<br />
Marockos oljestöld<br />
Fem nya oljeblock har det statliga marockanska oljebolaget<br />
ONHYM dragit upp i den ockuperade delen av <strong>Västsahara</strong>.<br />
Det gäller två på land och tre till havs. Varje block är cirka<br />
15.000 km 2 .<br />
Enligt internationell lag är oljeutvinning illegal i <strong>Västsahara</strong><br />
om inte det västsahariska folket är tillfrågat och eftersom<br />
<strong>Västsahara</strong>-frågan är en olöst avkoloniseringsfråga. Ändå<br />
fortsätter den marockanska ockupationsmakten att locka utländska<br />
investerare till eventuella fyndigheter i <strong>Västsahara</strong>.<br />
Rätt, rättigheter och rättvisa<br />
GAbI bjöRNSoN<br />
har fördelar av denna exploatering. Inte heller Sveriges vaga förklaringar<br />
om principen att <strong>Västsahara</strong> inte har kontroll över sitt<br />
territorium för att neka ett erkännande av <strong>Västsahara</strong>, har idag<br />
stöd i folkrätten.<br />
Och då talar vi inte om de ständigt pågående kränkningarna<br />
av västsahariernas mänskliga rättigheter. Det gäller begränsningar<br />
i yttranderätt, förenings- och mötesrättigheter samt diskriminering,<br />
våld och trakasserier i vardagslivet. Att tvingas tillbringa<br />
årtionden i ett flyktingläger och berövas ett vanligt vardagsliv lär<br />
också vara ett brott mot folkrätten.<br />
Nej, folkrätten är klockrent på <strong>Västsahara</strong>s sida och har varit<br />
det sedan 1960. Beslut och ställningstaganden har även prövats<br />
av den internationella domstolen i Haag.<br />
Om nu läget är så glasklart, frågar en av seminariedeltagarna,<br />
varför fungerar då inte folkrätten? Folkrätten fungerar, svarar<br />
folkrättsexperten Pål Wrange, när det<br />
finns mäktiga intressen som vill att den<br />
ska fungera.<br />
Det hela kändes nästan bisarrt. Vi<br />
hade samlats på en finfin advokatbyrå i<br />
Stockholms innerstad. Vi hade ätit småkakor,<br />
druckit flaskvatten och kaffe, pussat<br />
varandra på kinden och sedan i en<br />
mycket elegant hörsal sakligt diskuterat<br />
folkrätten och <strong>Västsahara</strong>. Slutsatsen<br />
blev att den som har resurser, den bestämmer<br />
också vem som ska ha och vem<br />
som inte ska ha rätt och rättigheter.<br />
Jag gick därifrån och ställde mig frågan:<br />
Har rätt och rättigheter inte någonting<br />
alls gemensamt med rättvisa?<br />
Gabi Björsson<br />
Generalsekreterare, Afrikagrupperna<br />
18 19
Förbjuden aktion<br />
Hela sommaren har förföljelserna<br />
mot västsahariska människo-<br />
rättsaktivister fortsatt i den<br />
ockuperade delen av <strong>Västsahara</strong>.<br />
Polisbrutalitet, övergrepp,<br />
misshandel, tortyr, rättsöver-<br />
grepp och fängslanden fortsätter.<br />
Ändå vågar västsaharier sig<br />
ut i små grupper på gatorna<br />
för att inför en kamera visa sitt<br />
motstånd mot den marockanska<br />
ockupationen.<br />
5<br />
nya oljeblock har<br />
Marocko sett ut till<br />
försäljning i ockuperade<br />
<strong>Västsahara</strong>.<br />
2011<br />
är det 35 år sedan den<br />
västsahariska staten SADR<br />
föddes.<br />
15<br />
miljoner dollar mer<br />
behövs till flyktingarna,<br />
säger UNHCR.<br />
67<br />
dagars hungerstrejk<br />
avslutades i juli av<br />
fängslade västsaharier.<br />
0västsahariska vimplar<br />
fick ungdomarna på<br />
Gothia Cup visa.