Skånsk kvinnogärning - S-info
Skånsk kvinnogärning - S-info
Skånsk kvinnogärning - S-info
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
19<br />
Vidare anordnades en föredragsturné med kvinnlig talare som bekostades av<br />
kvinnoförbund, partidistrikt och kvinnodistrikt gemensamt. Distriktskongressen<br />
1937 beviljades kvinnodistriktet ett årligt anslag av 500 kronor, som möjliggör för<br />
dess styrelse att på ett mera enhetligt och ändamålsenligt sätt planlägga sitt<br />
arbete.<br />
- Vi kvinnor har gemensamt med våra manliga partikamrater gått in för stora<br />
genomgripande förbättringar på många olika områden och detta förpliktar oss att<br />
med allvar och ansvarskänsla deltaga i arbetet, varhelst vi blir placerade. En<br />
önskan inför årets valrörelse skulle jag kanske också uttala: att vi får duktiga<br />
kvinnor in i olika institutioner överallt där man har tillgång till platser, de må nu<br />
vara aldrig så anspråkslösa. I många fall växa vi med uppgift och det är av vikt<br />
att fortsätta upplysnings- och studiearbetet inom klubbarna, så att inte partiet<br />
lider brist på duktiga kvinnor när det gäller att placera någon.<br />
KVINNAN MED ORDFÖRANDEKLUBBA I EN PARTIDISTRIKTSKRETS<br />
Etty Eriksson, Ängelholm, distriktsstyrelsen 1929 - 1964<br />
Etty Eriksson i Ängelholm är "första kvinnan" i den bemärkelsen att hon tills<br />
vidare är ensam kvinna om äran och förtroendet att sköta ordförandeklubban i<br />
en av partidistriktets kretsar. Därom berättar hon själv:<br />
- Vad sen själva arbetet som kretsagitator beträffar, så har det sin egen tjusning<br />
och sin egen vedermöda. Att kvinnor behövs i det aktiva partiarbetet, det är<br />
något som numera börjat gå upp för kvinnorna själva först och främst men även<br />
för männen.<br />
När jag kommer ut till landsbygdens små arbetarkommuner och får tillfälle<br />
att tala med mannarna, beklaga de sig ofta över att deras egna kvinnor lysa med<br />
sin frånvaro inom styrelser och nämnder. Det klagomålet höres särskilt ofta nu,<br />
när det gäller att i praktiken omsätta de nya sociallagarna. När jag blivit ombedd<br />
att hålla föredrag i någon arbetarkommun och jag frågat, vad de ville att<br />
föredraget skulle handla om, har svaret på sistone så gott som alltid brukat bli:<br />
"Vi tänker ta våra kvinnor med och du får lov att i första hand försöka upplysa<br />
dem om nödvändigheten av att de är med oss i arbetet".<br />
En särskilt stor glädje har jag erfarit av att på sista tiden överallt möta<br />
lantarbetarhustrurnas nyvaknade förståelse för både facklig och politisk<br />
organisation. Ett annat glädjande tidens tecken är att den stora kåren av<br />
hembiträden börjar inse betydelsen av att vara fackligt och politiskt organiserad.<br />
- Annars kan det vara nog så marigt ibland att mitt i kalla vintern sätta sig på<br />
cykeln och ge sig i väg utåt landet eller att i en öppen bil starta för att hamna i en<br />
utkyld möteslokal. Men när man då tas emot med ett ärligt handslag och möts av<br />
förståelse och god vilja och känner med sig att något av vad man säger och talar<br />
för slår rot för att i sinom tid bära frukt, då har man rik lön för alla mödor.<br />
EN FLAMMANDE PAROLL FRÅN KATA DALSTRÖM<br />
Hanna West, Malmö, revisor i distriktet 1938 - 1939<br />
- Som ung fabriksarbeterska för några och trettio år sedan hörde jag för första<br />
gången alla tiders kvinnliga agitator, Kata Dalström.<br />
- Vi sutto andlöst lyssnande till Kata Dalströms skildring av den engelska<br />
bomullsindustrins på sin tid skamlösa exploaterande av de fattiga barnens<br />
arbetskraft. Hon slutade ungefär så här: "Kvinnor, organisera er! Tänk på era<br />
efterkommande! Enighet ger styrka!"