Page 1 "K ** ** « ." t . I " V/ * " t * V. " V. " ' '» " i " " " . ', " " " "
Page 1 "K ** ** « ." t . I " V/ * " t * V. " V. " ' '» " i " " " . ', " " " "
Page 1 "K ** ** « ." t . I " V/ * " t * V. " V. " ' '» " i " " " . ', " " " "
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
VON \VeRDENB£RG. 15<br />
de Rudolf räddas frän at bli innebränd. Appenzeliarne<br />
vände nu tilbaka och drogo tillika<br />
med alla inbyggarne i Rheinegk, Gubbar,<br />
män,qvinnor och barn,åt bergstragten.<br />
Hertigen biet utom fig at vrede och raferi,<br />
dä han fåg ftaden brinna, och fvor uphofsmännen,den<br />
förfkräckligafte hämnd. Han<br />
fotte efter Rheinegkarne. Ifrån högderne ropade<br />
de til honom: vi are Rudolf von Werdenbergs<br />
nämnare! Dagen derpå fick han veta,at<br />
Rudolf fjelf varit närvarande, då Rheinegk<br />
brann: han ikalf af vrede och fvor Rudolfs,(in<br />
hätfkafte fiendes,undergång.<br />
Ehvad det än koitar, lade han tilRudolfs<br />
ovän, Gref Henrik, ehvad det än kollar,<br />
vil jag hafva hämnd på Rudolt. Henrik lofvadc<br />
at fkaffa honom den. Väl hade Rudolf<br />
fkänkt honom lifvet; men känflan af hans ovärdighet,<br />
fom Rudolf då få liiligen väckte<br />
hos honom, det kalla, krorTande föragt,hvarmed<br />
han bemötte honom, då han fAänkte honom<br />
detfamma fom en obetydlig ting, hans<br />
många ödelagda borgar, fom han tillkref Rudolf-<br />
alt detia hade ökt hans hat til Rudolf:<br />
och han önfkade at fe honom lika la<br />
djupt förödmjukad inför fina ögon, fom han<br />
fjelf varit på Sargans, för at med et nedrigt<br />
befpottande kunna gälda det föragt, han der<br />
lidit. Hvad fom gaf denna önlkandubbel Ityrkaihans<br />
bröit, var, at han i defs upfy<br />
de äfven fåg Hertigens upiyld. Tillika upvaknade<br />
hans kärlek å nyo och fkildrade för<br />
honom ägandet af den fköuaMarie med få retan*<br />
<strong>«</strong>