Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
väldigt bra i det här sammanhanget. Den upplevs som en samlande punkt i rummet och barnen<br />
är väldigt glada över den.<br />
Essens, informanter: Samstämmighet, men skiftande vilja till att beskriva och bestämma<br />
specifik kulörs uttryck<br />
Fuchs och Wahl Gran talar inte mycket om varje färgs kommunikativa innebörd. Däremot<br />
uppger Fuchs i samband med den röda och den blå färgen (Kristofferskolans aula), att<br />
färgsättningen kan medverka i skapandet av social mening och roll. Han menar vidare att det<br />
gula (på tal om matplatsens utförande) frammanar en mer kommunikativ kvalitet än det<br />
blå. Och på tal om en anpassning till barnets utveckling och ett mänskligt perspektiv, förkastar<br />
han tanken på det ”stockholmsvita” som används i skolor, och som antas inta en neutral roll i<br />
färgsättningsmiljön. Det är en illusion att tro att det inte inverkar på något specifikt sätt på<br />
barnet, menar Fuchs. Men informanten pekar i samtalet heller inte ut specifik kulör som bärare<br />
av en bestämd kvalitativt upplevbar information, utan betonar att varje färgs uttryck<br />
formuleras i medverkan med sin omgivning.<br />
Wahl Gran anser att det är färgens påverkan på människan, man vill åt i en holistisk<br />
färgsättning, och som därur stämmer överens med hur färg uppenbarar sig i naturen.<br />
Karmosinröd, eller purpur, är en kulör som passar ihop med de små barnens värld. Den<br />
är så att säga blåare, och mer himmelsk än det rent röda. Angående den svarta färgen, anser sig<br />
Wahl Gran inte ha tillräcklig pedagogisk erfarenhet för att uttrycka hur den i pedagogiska<br />
sammanhang verkar på barnet. Dock är det svarta något naturligt, och varje förälder bör gå till<br />
sig själv för att undersöka hur man vill använda den i förhållandet till barnet, uppger konstnären.<br />
Men i förskolan vill man troligen att barnet skall få uppleva och hålla sig kvar i ett färgens<br />
element, varför man kanske utesluter det svarta ur den pedagogiska repertoaren i den<br />
åldern. Det svarta kan kanske också göra att en tecknad kontur blir för tydlig, så att barnet inte<br />
lever sig in i färgens kvaliteter. Det vore möjligtvis en idé att låta barnet själv få blanda till färg<br />
och arbeta sig fram i tillblivelsen av det svarta. I övrigt är det svarta en mycket intressant färg!<br />
Svart kulör är inget de små barnen behöver, fortsätter Leander Engström. Det är en färg som<br />
kan få barnet in i ett för starkt avbildande och medvetandegörande element. Barnet ställer<br />
sig vid sidan om färgens kvalitet, för att utifrån kritiskt observera omvärld och konturer. Därför<br />
brukar man inte använda exempelvis svart krita på förskolor. Och när det handlar om barnets<br />
yttre medvetenhet om färger, uppger Leander Engström, kan barnet, exempelvis genom<br />
användandet av svart färg, lätt fastna för att bara vilja använda sig av denna enda kulör. Svart<br />
och vitt framkallar ofta ur sig själva en lite kall och hård stämning. Det svarta bär med sig<br />
någonting dystert och reserverat. De rosa, varma och röda färgerna är i jämförelse, bra<br />
förskolefärger, anser Leander Engström, men uttrycker att dem också kan bli lite för ensidiga, i<br />
miljön kring det lite äldre barnet. Den rosa färgen anses inom antroposofin passa ihop med<br />
det mycket lilla barnet, och det är en färg som står nära något andligt. Steiner menar att om<br />
man spänner upp ett rosa och ett blått tyg över spädbarnets sänghimmel, ges barnet en chans att<br />
känna sig som tillhörig det eteriska, och uppleva sig som ett med världsalltet.<br />
Färgerna har genom tiderna vuxit fram genom människors uppfattning och medvetande,<br />
meddelar Leander Engström.<br />
Komplementärfärgens verkan på barnet<br />
Essens, respondenter: Inga erfarenheter ur den pedagogiska praktiken<br />
37