Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Granboken, Kapitel 2<br />
Effektivare vindförvaltning<br />
länk till Gransegel<br />
Segeltrim handlar om att anpassa teorierna till praktiskt seglande. Man måste veta varför man gör en<br />
ändring, annars blir segeltrimningen lätt en gissningslek som lyckas den ena gången och misslyckas nästa.<br />
Det gäller att hela tiden skapa maximalt framåtdriv och minimera de krängande krafterna. Ett anpassat<br />
kraftuttag uppstår när man ställt in seglets profil, och profilens vinkel mot vinden, på ett efter de rådande<br />
förhållandena perfekt sätt. Kom ihåg att ju mer vinden tvingas att ändra riktning, desto mer kraft ger den.<br />
Får vinden passera med för liten vinkeländring räcker kraften inte till, båten kränger visserligen inte så<br />
mycket, men den känns samtidigt trög och tråkig. Tvingas vinden istället till för stor riktningsändring, blir<br />
också kraftuttaget för stort. Båten kränger, blir lovgirig och tung på rodret, och därmed långsam och<br />
obekväm att segla. Med rätt trimmade segel uppnår man harmoni och balans, båten blir en fröjd att segla och<br />
man kan börja räkna in båtarna man seglar förbi.<br />
Vi ska här förklara de olika trimmöjligheterna man har på en välutrustad båt, och ge några generella<br />
grundregler utifrån vilka man kan experimentera för att hitta den egna båtens bästa trim.<br />
Segelform<br />
Seglen på olika båttyper trimmas på samma sätt, om man med samma sätt menar att formen ska ändras åt samma håll<br />
under samma förhållanden. Problemet är att bukdjup och segelform är något diffusa begrepp. Vad som menas med djupt<br />
och plant skiljer sig mycket åt mellan olika båttyper, det som är djupt för en modern lättdeplacementbåt är plant för t ex<br />
en Folkbåt. Om seglen trimmas efter anvisningarna och är rätt sydda till båttypen, stämmer också bukdjupet för de<br />
förhållanden som råder.<br />
Begrepp som stängda segel, och runda och vassa framkanter är däremot lättare att definiera. Stängt är seglet när de<br />
aktre delarna pekar åt lovart. Seglet kan vara stängt utmed hela sitt akterlik, men det kan också vara bara en del av<br />
seglet som stänger. Ett sätt att kontrollera detta, och förvisso formen över huvud taget, är att titta utmed seglet från en<br />
plats under bommen eller om det är en genua, liggande på rygg på fördäck.<br />
rakt ut är det öppet.<br />
Page 1 of 5<br />
Vill man vänja sig vid att "läsa av" segel<br />
är det bra träning att ligga ner på däck<br />
när seglet är skotat för dikt bidevind och<br />
titta upp i seglet.<br />
Ett enklare och snabbare sätt är att titta<br />
på telltalesen - sugs akterliks-telltalesen<br />
in i lä bakom seglet är det stängt, står de<br />
Akterliket på en genua är däremot inte stängt för att sista decimetern av akterliket viker upp åt lovart. Uppvikningen,<br />
som brukar kallas hook, är inom rimliga gränser ett rent kosmetiskt problem. Ibland beror det på att snörpen är för hårt<br />
dragen, den kanske inte har blivit släppt efter senaste hårdvindseglingen, men oftast beror det helt enkelt på att<br />
akterliksfållen töjer sig mindre än segelduken, något som aldrig går att undvika helt om seglen ska hålla mer än en halv<br />
säsong.<br />
En vass framkant har seglen om telltalesen i förliket är oroliga och har en tendens att fladdra både i lovart och lä, trots<br />
koncentrerad styrning. Tillåter de å andra sidan en mer vinglig framfart, så att det går att falla av och hämta fart utan att<br />
de fladdrar i lä, är framkanten rund.<br />
http://www.gransegel.se/bok/bok_kap2.htm<br />
26.01.2010