Ekologisk
Ekologisk
Ekologisk
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
sidoskydd som minskar risken för erosion<br />
runt muren. Sidoskydden bör nå till normal<br />
terrängnivå runt våtmarken och lämpligen<br />
kunna förankras 1,5–2 m i omgivande<br />
mark. Betongmuren kan kläs in i mer<br />
komplicerade och stabila system med natur-<br />
eller sprängsten (Figur 9, 10).<br />
Observera att stor kraft från vattnet<br />
kommer på denna konstruktion. Den måste<br />
förankras väl i marken och erosionssäkras.<br />
Ofta behöver man också täta runt utloppet<br />
med geomembran. Nivån på tröskeln bör<br />
bestämmas genom avvägning. Ofta tvingas<br />
man justera efter en tids utprovning.<br />
utlopp och reglering av vattennivån<br />
Utloppet ur dammen utformas i regel som<br />
en tröskel (möjlighet till reglering saknas,<br />
ex. Figur 9 och 10) eller mer komplicerade<br />
system som tillåter reglering av vattennivån<br />
och eventuell tömning av dammen.<br />
Tröskelns utformning beror av flera faktorer,<br />
bl.a. om faunapassage ska möjliggöras,<br />
om dammen ska kunna tömmas, estetiska<br />
hänsyn m.m. Nackdelen med att inte kunna<br />
reglera vattennivån är att våtmarker kan<br />
växa igen mer än önskvärt. Att tillfälligt<br />
kunna torrlägga dammen kan vara bra för<br />
att minska vegetationen. Dessutom kan det<br />
vara lämpligt att reglera vattennivån för<br />
att efterlikna naturliga förhållanden, t.ex.<br />
för att gynna vadarfågel. Vid anläggandet<br />
av viltvatten anses möjligheten att kunna<br />
tömma dammen helt vara en förutsättning<br />
för skötseln, som syftar till att med en återkommande<br />
störning i form av torrläggning<br />
få en hög insektsproduktion (Andersson<br />
m.fl. 1996).<br />
En munk, dvs. en brunn med brädsättar,<br />
gör att vattennivån kan regleras genom<br />
att man sätter in/plockar ut lämpligt antal<br />
brädor (Figur 11). Sådan reglering behövs<br />
endast om dammen ska kunna tömmas<br />
eller vattennivån regleras under säsongen.<br />
Ofta är det svårt att få sättarna täta. Helst<br />
bör de vara av kärnfuru och gärna v-spontade<br />
så att det passar in i varandra. Viktigt<br />
är också att den fals som håller sättarna<br />
utformas tät. I nödfall kan man tvingas<br />
hälla sågspån i intagsbrunnen för att täta<br />
sättarna. Vattenintaget sker ofta relativt<br />
lågt i våtmarken/dammen, dock ej så lågt<br />
att intaget riskerar att sedimentera igen.<br />
<strong>Ekologisk</strong> restaurering av vattendrag<br />
Bredden på utloppet kan dimensioneras<br />
utgående från förväntad största tillrinning.<br />
Korrekta uppgifter om förväntade flöden<br />
bör inhämtas från SMHI för att säkerställa<br />
att konstruktionerna dimensioneras<br />
korrekt. SMHI har tagit fram värden för<br />
högsta 100-årsavrinning för stora delar av<br />
Sverige. Utifrån dessa data och storleken<br />
på avrinningsområdet uppströms kan den<br />
högsta vattenföringen beräknas. Tyvärr<br />
är det inte möjligt att använda dessa data<br />
i denna manual. Som en grov tumregel<br />
kan man anta att den största avrinningen<br />
(normalt mätt i liter per sekund och hektar)<br />
under en femtioårsperiod överstiger medelavrinningen<br />
25 gånger i små avrinningsområden<br />
utan sjöar uppströms. Har man<br />
en medelavrinning på 10 l/s × km2 (0,1 l/s ×<br />
ha-1 ) i ett avrinningsområde som är 50 hektar<br />
kan man således räkna med en maximal<br />
tillrinning på 0,1 × 50 × 25 = 125 l/s.<br />
Själva dämmet bör dimensioneras<br />
utifrån maxvattenföringen, mätt som m3 /s<br />
(Vedum m.fl. 2004):<br />
Bredd (m) = 2 × Maxvattenföringen<br />
Beräknas den maximala vattenföringen<br />
uppgå till 0,125 m 3 /s så bör dämmet således<br />
vara 0,25 m brett. Då kan man förvänta sig<br />
att vattennivån befinner sig ca 40–50 cm<br />
över dämmet vid högsta flöde. Görs dämmet<br />
för litet kommer det ofta att översvämmas<br />
med risk för erosion.<br />
Eftersträvas ett visst flöde över dämmet<br />
vid varierande vattenföring bör det dessutom<br />
ha ett v-format utlopp. För att tillåta<br />
fiskar att passera bör också ett v-format<br />
utlopp används och en naturlig övergång<br />
från dammen ut i vattendraget, dvs. utan<br />
fritt fall.<br />
Enkla konstruktioner som möjliggör reglering<br />
framgår av Figur 12 och 13. I princip<br />
kan sägas att ju enklare, desto mindre<br />
tillsyn, desto bättre. Att helt enkelt göra<br />
automatisk dränering i form av rör, som vid<br />
behov kan regleras är en enkel åtgärd. Så<br />
kallade överfallsbrunnar har en stor överfallskant<br />
(för diametern 1 m blir kanten<br />
3,14 m). Detta gör att vattenståndsvariationerna<br />
blir mindre. Överfallsrör av plast har<br />
en fördel då de ofta kan göras täta. Överfallsrör<br />
kan också konstrueras av betongringar,<br />
men då tillkommer problemet med<br />
tätning mellan ringarna.<br />
19 kapitel 5