Rävens dvärgbandmask (Echinococcus multilocularis) - Ninehills.net
Rävens dvärgbandmask (Echinococcus multilocularis) - Ninehills.net
Rävens dvärgbandmask (Echinococcus multilocularis) - Ninehills.net
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Den till storleken lilla, men ack så farliga<br />
<strong>dvärgbandmask</strong>en!!<br />
• <strong>Echinococcus</strong> granulosus och <strong>multilocularis</strong>
<strong>Echinococcus</strong> granulosus och <strong>multilocularis</strong><br />
<strong>Echinococcus</strong> (blåsmask) protoscolices
<strong>Rävens</strong> <strong>dvärgbandmask</strong> (<strong>Echinococcus</strong> <strong>multilocularis</strong>)<br />
För E. <strong>multilocularis</strong> är oftast sorkar och smågnagare men<br />
även älg rådjur hare är mellanvärds djur. Dessa får i sig ägg<br />
när de födosöker på kontaminerad mark. Rävar eller andra<br />
köttätande djur får i sig larverna när de äter infekterade<br />
mellanvärds djur.<br />
Huvudvärdar<br />
Det riktigt farliga med <strong>Echinococcus</strong> <strong>multilocularis</strong> är att<br />
människor också kan smittas. Detta sker genom att man får i sig<br />
maskägg via bär, svamp eller grönsaker som blivit nedsmutsade<br />
av smittad avföring. Maskägg kan också finnas i pälsen på en<br />
smittad hund.<br />
Källa:<br />
Susanne Kamu<br />
Clinica Veterinaria Pet Vet Kamu<br />
C/. Maestra Aspiazu, Puebla Lucia, ES-<br />
29640 Fuengirola (Málaga) Spanien.<br />
<strong>Echinococcus</strong> (blåsmask) protoscolices<br />
För människan är parasiten mycket farlig och till symptomen hör stark trötthet och "gulsot" på<br />
grund av leverpåverkan, men däremot inte någon smärta. Under larvstadiet borrar sig parasiten ut<br />
genom tarmen och efter att under en tid ha befunnit sig i blodet lokaliserar den sig till levern där<br />
det bildas blåsmaskar vilka kan innehålla flera liter vätska var.. Inkubationstiden är lång och har<br />
man fått smittan som barn kan det till och med dröja ända upp i vuxen ålder innan sjukdomen,<br />
som är livslång och svårbehandlad, utvecklas. Behandlingen är oftast kirurgisk och man försöker då<br />
operera bort de värst affekterade delarna av levern. Årligen registreras ett femtiotal fall i Europa.
6 masken<br />
fäster i<br />
tunn tarmen<br />
5 Masken<br />
kommer<br />
från systan<br />
4 systa i lever<br />
lungor etc.<br />
Dvärgbandmaskens livssyckell<br />
1. vuxen mask i<br />
tunntarmen<br />
2 ägg i avföringen<br />
3 Tränger igenom<br />
tarm väggen
Echinokockinfektion orsakad av rävens <strong>dvärgbandmask</strong> <strong>Echinococcus</strong> <strong>multilocularis</strong><br />
E. <strong>multilocularis</strong> är spridd i stora delar av världen. I europa förekommer den främst i Mellaneuropa (alperna) men har även påvisats så långt norr<br />
ut som Danmark. För E. <strong>multilocularis</strong> är räven det vanligaste värddjuret men även andra köttätande djur till exempel hund, katt och mårdhund<br />
kan härbärgera parasiten. Även hos dessa djur sitter masken i tarmen och ägg utsöndras till omgivningen via avföringen.<br />
För E. <strong>multilocularis</strong> är oftast sorkar och smågnagare mellanvärddjur. Dessa får i sig ägg när de födosöker på kontaminerad mark. Rävar eller<br />
andra köttätande djur får is sig larverna när de äter infekterade gnagare.<br />
Äggen från E. <strong>multilocularis</strong> är mycket kyltåliga kan leva länge i det fria med bibehållen smittsamhet. De tål inte kokning.<br />
Människor smittas om man sväljer maskägg.<br />
Inkubationstiden varierar från månader till flera år.<br />
Symtom, komplikationer, behandling och diagnostik<br />
Echinokockcystor av både E. granulosus och E. <strong>multilocularis</strong> utvecklas långsamt, och det kan dröja många år innan symtom uppträder. Dessa<br />
betingas i regel av det tryck som cystan åstadkommer på sin omgivning, t.ex. gallstensliknande symtom, om cystan är lokaliserad till levern.<br />
Cystan kan spontant brista, vilket kan vara förödande eftersom detta kan orsaka en spridning av cystinnehållet.<br />
Behandlingen är kirurgisk, men ofta behandlar man med läkemedel dessförinnan för att försöka döda cystinnehållet.<br />
Vid infektion med E. granulosus är cystorna i regel välavgränsade, medan de vid infektion med E. <strong>multilocularis</strong> har växt mer infiltrativt, som en<br />
cancer, och är sålunda betydligt svårare att behandla. I vissa fall kan man behöva utföra levertransplantation.<br />
Diagnosen ställs ofta genom en mikroskopisk undersökning av cystinnehållet, i många fall kan den också ske genom ultraljud/röntgen och<br />
samtidig påvisning av antikroppar mot parasiten i patientens blod.
<strong>Rävens</strong> <strong>dvärgbandmask</strong> (<strong>Echinococcus</strong> <strong>multilocularis</strong>)<br />
Parasitens livscykel<br />
<strong>Echinococcus</strong> <strong>multilocularis</strong> är en bandmask, också kallad rävens <strong>dvärgbandmask</strong>, som kan smitta till hund och katt. Denna parasit finns inte i<br />
Sverige men förekommer lokalt i olika delar av Västeuropa även om den är vanligast i och kring Alperna där upp till hälften av rävarna är<br />
infekterade. Smittan förekommer inte enbart ute i skogen utan även i storstadsområden, till exempel i centrala Zürich.<br />
I parasitens livscykel ingår både en huvudvärd, där den vuxna parasiten håller till, och en mellanvärd, där äggen utvecklas till ett "larvstadium" sk<br />
blåsmask. Den vuxna bandmasken lever i rävens (hundens/kattens) tarm och avger ägg som utsöndras i djurets avföring. Äggen smittar<br />
mellanvärden, som normalt utgörs av sorkar och smågnagare, och utvecklas i dem till en blåsmask som avger dotterblåsor som sprids till olika<br />
inre organ.<br />
Hunden eller katten blir infekterad genom att äta smittade sorkar eller andra smågnagare. Den vuxna bandmasken utvecklas, från den uppätna<br />
blåsmasken, och kan utsöndra nya ägg via hundens eller kattens avföring tidigast 26 dagar efter infektion. Hunden, katten eller räven får inga<br />
sjukdomssymtom av den här parasiten.<br />
Smittar till människa<br />
Det riktigt farliga med <strong>Echinococcus</strong> <strong>multilocularis</strong> är att människor också kan smittas. Detta sker genom att man får i sig maskägg via bär, svamp<br />
eller grönsaker som blivit nedsmutsade av smittad rävträck. Maskägg kan också finnas i pälsen på en smittad hund.<br />
Parasiten utvecklas som en svulst i levern hos människa och kan också sprida sig i kroppen till andra organ med därtill hörande allvarliga<br />
symtom. I områden med många smittade rävar (främst Alpregionen) påvisas årligen omkring 10 fall hos människa per miljon invånare. Problemet<br />
är alltså inte att många människor drabbas, utan att sjukdomen är mycket allvarlig och kräver ständig behandling av personer som smittas och i<br />
vissa fall levertransplantation. Ett annat problem är att infektionen vanligen inte upptäcks förrän efter många år, oftast ca 15 år.
Sjukdomsinformation om echinokockinfektion<br />
Andra benämningar: blåsmasksjuka<br />
<strong>Echinococcus</strong> (blåsmask) protoscolices Foto: Marianne Lebbad, Smittskyddsinstitutet<br />
Echinokockos är en parasitsjukdom orsakad av <strong>dvärgbandmask</strong>. Det finns olika typer av<br />
<strong>dvärgbandmask</strong>ar med delvis olika värddjur och sjukdomsbild hos människa. Echinokockos<br />
orsakad av <strong>Echinococcus</strong> granulosus var tidigare ganska vanlig i norra Skandinavien och hade<br />
här en koppling till rennäringen. Åtgärder har vidtagits för att eliminera smittan och<br />
sjukdomen sprids inte längre inom Sverige, men fall upptäcks emellanåt hos personer som<br />
härstammar från områden där sjukdomen fortfarande förekommer.<br />
Cisto_Hidático<br />
Orsakande organism, smittvägar och spridning<br />
Echinokockinfektion orsakad av hundens <strong>dvärgbandmask</strong> <strong>Echinococcus</strong> granulosus<br />
E. granulosus är spridd i större delen av världen och förekommer där hundar hålls som valldjur för får och ren. E. granulosus har<br />
framförallt hund som huvudvärddjur. Dvärgbandmasken sitter hos hundar fast i tarmväggen. Infekterade hundar uppvisar inga<br />
symptom men utsöndrar maskägg via avföringen. Äggen sväljs av djur som betar på kontaminerad mark (till exempel får, get,<br />
nötkreatur, häst och ren). Dessa djur agerar mellanvärd för masken. När ett djur svalt maskägg kläcks de och larverna tar sig från<br />
tarmen via blodbanan till olika organ, framförallt levern, där de kapslar in sig i en blåsa. Larverna kan leva i åratal inuti en sådan<br />
blåsa. Om hundar sedan får äta inälvor från infekterade djur sluts cirkeln då hunden får i sig larverna som kan utvecklas till nya<br />
maskar.<br />
Äggen från E. granulosus är mycket kyltåliga kan leva länge i det fria med bibehållen smittsamhet. De tål inte kokning.<br />
Människor smittas om man sväljer maskägg.<br />
Inkubationstiden varierar från månader till flera år.
Allmänt förebyggande åtgärder<br />
Echinokockinfektioner pga E. granulosus har nästan utrotats från Nordkalotten genom att man inom rennäringen destruerar eller gräver ner de<br />
slaktade djurens inre organ i stället för att använda dessa till hundmat.<br />
För att minska risken för smitta i de områden i Europa där E. <strong>multilocularis</strong> förekommer avråds människor från att äta okokta bär och rå svamp.<br />
Man rekommenderar också att fallfrukt ska värmebehandlas eller åtminstone noga sköljas före förtäring. Vidare rekommenderar man att hundar<br />
och katter, som ofta vistas ute, regelbundet avmaskas.<br />
Något vaccin finns för echinokockinfektion finns ej.<br />
Åtgärder vid inträffade fall och/eller utbrott<br />
Echinokockinfektion är enligt smittskyddslagen en anmälningspliktig sjukdom.<br />
Kommentar<br />
<strong>Echinococcus</strong> <strong>multilocularis</strong><br />
Det finns risk för spridning och etablering av rävens <strong>dvärgbandmask</strong> även till vår svenska rävstam. Antingen kan detta ske via invandring av<br />
smittade rävar eller mårdhundar/varg antingen via Danmark eller norrifrån via Finland. Men smitta kan också introduceras via införsel av<br />
smittade sällskapsdjur. Detta skulle vara katastrofalt då det skulle begränsa möjligheterna för att fortsätta vår urgamla vana att plocka och äta<br />
bär, svamp, frilandsodlade färska grönsaker etc.<br />
Det är av detta skäl mycket viktigt att hundar och katter, som fått följa med på en utlandssemester, blir avmaskade vid återkomsten till<br />
Sverige.<br />
Texten är framtagen av Smittskyddsinstitutet och Smittskyddsläkarföreningen.
Hur såg det ut under 2010<br />
Med förekomsten av <strong>dvärgbandmask</strong>
SVA övervakar förekomsten av <strong>dvärgbandmask</strong><br />
Vargar i de östra delarna av Finland har visat sig i viss utsträckning bära på hundens <strong>dvärgbandmask</strong>, vilket den senaste tiden väckt farhågor om att invandrande vargar ska<br />
kunna sprida den till Sverige. I nuläget anser dock SVA att smittan inte finns spridd i den svenska naturen, även om den historiskt sett har funnits i landet, och har upptäckts i<br />
ytterst sällsynta fall de senaste 50 åren.<br />
Det finns två olika <strong>dvärgbandmask</strong>ar, hundens <strong>dvärgbandmask</strong> <strong>Echinococcus</strong> granulosus och rävens <strong>dvärgbandmask</strong> <strong>Echinococcus</strong> <strong>multilocularis</strong> som orsakar olika typer av<br />
blåsmaskar i mellanvärdar, av vilka människa i undantagsfall kan vara en.<br />
Hundens <strong>dvärgbandmask</strong> (<strong>Echinococcus</strong> granulosus)<br />
Hundens <strong>dvärgbandmask</strong> (<strong>Echinococcus</strong> granulosus) har främst hund och varg som huvudvärd och idisslare som mellanvärd. Även människa kan i undantagsfall smittas, men<br />
är inte parasitens föredragna mellanvärd. Den genotyp av E. granulosus som förekommer i skandinavien har hjortdjur som mellanvärd. Smittspridningen sker alltså genom att<br />
bandmasken i hund eller varg sprider ägg med värddjurets avföring som hamnar i naturen. Äggen hamnar i hjortdjur (ren, älg, hjort, rådjur) när de betar på smittad mark. I<br />
mellanvärden bildas en välavgränsad vätskefylld blåsa (cysta) som innehåller början till nya bandmaskar, och som växer till långsamt i inre organ. Hunden (vargen) smittas<br />
igen genom att äta bytesdjur eller slaktrester med ekinokockcystor.<br />
Hundens <strong>dvärgbandmask</strong> förekom sporadiskt i landet under 1900-talet och då framför allt i norra delarna där smittan gick mellan ren och hund. Efter 1960-talet, då<br />
smittkedjan mellan renslaktrester och hundar brutits efter informationsinsatser och hanteringsåtgärder, har hundens <strong>dvärgbandmask</strong> förekommit endast i sällsynta fall, med<br />
många år mellan fynden. Senaste fyndet av E. granulosus på ren i Sverige var slaktsäsongen 96/97 då tre renar var infekterade med cystor i lungorna. Hos älg har parasiten<br />
endast påvisats i Sverige hos två djur, med 20 års mellanrum, det senaste fallet var från Märsta i Stockholms län under 1990-talet. Hos älgarna sågs en cysta i levern.<br />
Förekomst av <strong>dvärgbandmask</strong> kan övervakas genom att leta mask i tarmen hos hundar och vargar men även genom kontroll av förekomst av larvstadiecystor i<br />
mellanvärdarna. Följande insatser utförs/har utförts för att undersöka förekomst av <strong>dvärgbandmask</strong> i Sverige:<br />
Undersökningar av rovdjur (värddjur)<br />
I Sverige har tidigare c:a 10 procent av obducerade vargar undersökts på förekomst av <strong>dvärgbandmask</strong> de senaste åtta åren. De vargar som sköts under licensjakten 2010<br />
genomgår undersökning och denna är slutförd på 24 av de 28 vargarna utan att parasiten har påvisats.<br />
Fyrtionio mårdhundar som avlivats i Sverige, där vissa var invandrade finska djur, undersöktes hösten 2009, också utan fynd av <strong>dvärgbandmask</strong>.<br />
SVA har de senaste 10 åren undersökt c:a 300 rävar årligen utan att ha påvisat dessa parasiter. Rävar kan bära på rävens, men även hundens <strong>dvärgbandmask</strong>.<br />
Undersökningar av hjortdjur (mellanvärdar)<br />
Samtliga slaktade renar, i genomsnitt c:a 58 000 djur varje år, och samtliga obducerade eller viltbesiktigade vilda hjortdjur kontrolleras avseende förekomst av<br />
ekinokockcystor. Jägare som hittar förändringar i organ på älg, hjort och rådjur skickar i stor utsträckning in dessa för undersökning och inte heller där har cystbildningar som<br />
påträffats visat sig vara <strong>dvärgbandmask</strong>cystor.<br />
Denna övervakning gör att SVA på goda grunder anser att hundens <strong>dvärgbandmask</strong> inte har etablerat sig i svenska naturen på ett sådant sätt att de utgör en fara för<br />
människor att plocka bär och svamp. Vad gäller rävens <strong>dvärgbandmask</strong> finns det inga indikationer på att vi har parasiten i landet.<br />
Kontaktperson: Eva Osterman-Lind, tel: 018-674000<br />
Kontakta Enhet för sjukdomskontroll och smittskydd Senast uppdaterad 2010-11-24<br />
STATENS VETERINÄRMEDICINSKA ANSTALT<br />
751 89 UPPSALA, 018-67 40 00, fax:018-30 91 62
Rävar för undersökning av <strong>dvärgbandmask</strong><br />
Statens veterinärmedicinska anstalt (SVA) behöver din hjälp för att ta reda på om rävens <strong>dvärgbandmask</strong><br />
(<strong>Echinococcus</strong> <strong>multilocularis</strong>) finns i Sverige. Denna parasit är hittad hos rävar i Danmark och vi är mycket<br />
intresserade av att få in rävar från hela Sverige. Framförallt vill vi ha in rävar från stadsnära områden och<br />
sydvästra Sverige. För år 2011 ska 300 rävar undersökas.<br />
Du skickar in hela kroppen flådd eller oflådd. Det går även bra att frysa räven och skicka fler kroppar samtidigt.<br />
Kartonger + adresslapp med förbetalt porto för insändande av rävarna beställs från Viltsektionen vid SVA.<br />
Det är viktigt att kontakta oss innan du skickar in räven/rävarna. Se: www.sva.se<br />
Skriv ett följebrev och skicka med djuret. Ange där var djuret är skjutet (ort). Glöm inte uppge namn, adress och<br />
personnummer. Ange gärna telefonnummer (dagtid) och eventuellt faxnummer där vi kan nå dig. Ange plus- eller<br />
bankgironummer samt vilken bank. Du får 200:- per räv (skattepliktigt) samt frakten betald.<br />
Ersättning betalas inte ut om du inte har kontaktat oss innan du skickar in räven/rävarna. Vi ersätter som mest tio<br />
rävar per område.<br />
Kontakta Enhet för patologi och viltsjukdomar Senast uppdaterad 2011-01-26<br />
STATENS VETERINÄRMEDICINSKA ANSTALT<br />
751 89 UPPSALA, 018-67 40 00, fax:018-30 91 62
Låt det förbli så här<br />
Jägarnas Riksförbund<br />
Avd Södra Dalarna
Rent allmänt gäller att cystorna kan finnas på alla blodrika ställen i kroppen.<br />
Lever och lungor är mest vanliga. Stora problemet även för granulosus är när<br />
cystan hamnar i benmärg, hjärta eller hjärna vilket den kan göra i ca 5% av fallen.<br />
Multilocularies betyder just "många platser". Obehandlad multilocularies leder<br />
alltid till döden.<br />
När smittan vid sällsynta tillfällen har kommit in till Sverige har den inte kunnat<br />
underhållas. Dvärgbandmasken har en begränsad livslängd hos huvudvärden.<br />
Dagens täta varg- och älgpopulation kan underhålla smittan för evigt. Och förr<br />
eller senare kommer den in.<br />
Svensken utomlands smittas ca 100 ggr så ofta som lokalbefolkningen pga sin<br />
okunskap om faran.<br />
mvh<br />
Calle<br />
Några små påpekanden.
En huskur för att få bukt med bandmasken som man trodde förr<br />
För att pröfva om man har bandmask äter man på kvällen en god portion sillsalat<br />
med lök och dricker morgonen därpå en stor kopp starkt kaffe med socker, men utan<br />
grädde. En half timme därefter ges åt fullväxt person 20 gram flores kusso i pulver<br />
med vatten och litet konjak. Endast sällan blir man härigenom befriad från hela<br />
masken, men vanligen afgå några delar eller leder af honom; dessa lägger man i en<br />
burk och slår sprit eller brännvin i burken för att förvara dem, till dess man kan visa<br />
dem för läkaren, som då allt efter maskens art och öfriga omständigheter ordinerar<br />
en lämplig maskkur.<br />
Den utdrifna bandmasken dödas genom att öfvergjutas med sprit under drygt ett<br />
dygn för att förekomma smittans spridande genom de lefvande äggen. I uttömningen<br />
efter maskkuren skall man slå kokhett vatten i riklig mängd för att döda där befintliga<br />
ägg, innan uttömningarna slås ut.<br />
Endast om den del af masken, som benämnes "hufvudet", afföres, kan man vara fullt<br />
förvissad om att vara befriad från parasiten. Om hvad som menas med detta<br />
"hufvud" och om maskens egendomliga utveckling hänvisas läsaren till arbeten, som<br />
utförligare behandla äm<strong>net</strong>.
Jägarnas Riksförbund Avd Södra Dalarna<br />
Källa: Statens Veterinärmedicinska Anstalt , Friluftsfrämjandet och Smittskydsinstitutet<br />
Susanne Kamu<br />
Clinica Veterinaria Pet Vet Kamu<br />
C/. Maestra Aspiazu, Puebla Lucia, ES-29640 Fuengirola (Málaga) Spanien.