Västerbotten • - Västerbottens museum
Västerbotten • - Västerbottens museum
Västerbotten • - Västerbottens museum
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Två sågverkskaserner<br />
i Obbola<br />
I en skildring av industriarbetarens bostad i <strong>Västerbotten</strong><br />
genom tiderna kan man inte gå förbi sågverkskasernerna<br />
»Ettan» och »Tvåan» i Obbola, även<br />
om de är rivna sedan några år. Dessa båda kaserner<br />
är de största som uppfördes i länet och är exempel<br />
på de bolagsägda arbetarbostäderna, när de under<br />
1800-talets andra hälft stod som lägst med avseende<br />
på boendestandard och utrymme.<br />
Kasernerna uppfördes tillsammans med ytterligare<br />
två invid Obbola ångsåg när den togs i drift 1889.<br />
De var uppförda i liggtimmer i två våningar och indelade<br />
i 16 rumsenheter kring två skorstensmurar<br />
och med fyra rum på vinden. Eftersom varje familj<br />
endast disponerade ett enda rum med spis, rymde<br />
kasernerna som mest 20 familjer vardera. Om man<br />
återigen studerar provinsialläkarens inspektionsrapporter<br />
från sekelskiftet, slås man av de upprepade<br />
klagomålen på trångboddheten och på de urusla<br />
hygieniska förhållandena. Att inte heller miljön<br />
kring husen var särskilt hälsosam, förstår man av<br />
följande citat från årsberättelsen 1900: »Invid arbetarkasernerna<br />
I och II finnas tvenne fyrkantiga<br />
brädafplankningar, i hvilka tömmas slask och annat<br />
affall. Från dessa ... sipprar den flytande orenligheten<br />
ut, förorenar den omgifvande marken och spri-<br />
262<br />
der en förfärlig stank.» Efter denna skarpa kritik<br />
blev förhållandena dock bättre, vilket också påpekas<br />
i följande årsrapporter.<br />
Till varje kasern hörde en uthuslänga med avträden.<br />
De längor som stod vid Ettan och Tvåan var<br />
båda bortåt 40 meter långa.<br />
Ironiskt nog var det först när det gick sämre för<br />
sågbolaget som boendestandarden för arbetarna förbättrades.<br />
Många arbetare avskedades, andra emigrerade<br />
till Amerika, och det blev mindre trångt i kasernerna.<br />
År 1909 hade alla familjer på fler än 4<br />
personer tillgång till ett rum och kök.<br />
Med kasernplanens enkla rumsindelning var det<br />
inga som helst svårigheter att slå ihop två eller tre<br />
spisrum till en större lägenhet, där ett rum behölls<br />
som kök. Lägenheterna kom så småningom att differentieras<br />
beroende på arbetarfamiljens storlek eller<br />
den boendes rang. Kasernerna kom också att innehålla<br />
lägenheter för förmän och specialarbetare.<br />
På Ettans södra gavel inrättades en maskinistbostad,<br />
som inte bara fick egen ingång utan också egen snickeriveranda.<br />
Vid Obbolasågen arbetade 200 man år 1894, och<br />
vissa år ännu fler. Alla kunde inte rymmas i företagets<br />
kaserner, fast dessa utökades till antalet. Kanske<br />
var de inte heller så attraktiva. Hur som helst<br />
var det redan under de första tio åren många som<br />
skaffade sig ett eget hus i närheten av sågen. Att<br />
detta kunde vara riskabelt, upplevde man starkt år<br />
1905, då ett rykte spreds att sågen skulle läggas ner.<br />
Ett åttiotal egnahem till ett sammanlagt taxeringsvärde<br />
av 132.000 kronor fanns då i Obbola. För egnahemsägarna<br />
skulle nedläggningen bli en ekonomisk<br />
katastrof. I sin nöd vände sig arbetarna i februari<br />
1906 till landshövdingen, som också engagerade<br />
sig i deras sak och i ett brev till Holmsunds bolag<br />
vädjade om att bolaget skulle lösa in egnahemshusen<br />
om nedläggning blev aktuell.<br />
Bolaget kom emellertid på fötter igen, men krisen<br />
blev åter akut 1909, då såghuset brunnit ner<br />
och driften upphörde. Arbetarna valde nu att bo<br />
kvar, men söka arbete på annat håll, bl a vid Holmsundssågen.<br />
För alla var det en stor lättnad när den<br />
nya sulfatfabriken invigdes 1911. Många sågverksarbetare<br />
blev nu cellulosaindustriarbetare.<br />
Karin Eriksson