(SOU) Hälsa, vård och strukturell diskriminering - Nordiska ...
(SOU) Hälsa, vård och strukturell diskriminering - Nordiska ...
(SOU) Hälsa, vård och strukturell diskriminering - Nordiska ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>SOU</strong> 2006:78 Att ha rätt till <strong>vård</strong> ≠ att få tillgång till <strong>vård</strong>. Vård av asylsökande barn med…<br />
Rekommendationen att inte <strong>vård</strong>a asylbarn vid sjukhusavdelning<br />
innebar således att patientens medicinska behov inte skulle vara det<br />
som styrde valet av <strong>vård</strong> utan istället skulle patientens socialpolitiska<br />
livssituation göra det. Man hade alltså infört en beteckning<br />
”asylbarn” som ekvivalent med en medicinsk diagnos! (Pleijel,<br />
2005)<br />
Med <strong>vård</strong>en i hemmet minskade påtagligt möjligheterna till<br />
observation, överblick <strong>och</strong> sammanfattande rapporteringar över<br />
kort <strong>och</strong> lång tid av barnens tillstånd <strong>och</strong> <strong>vård</strong>ens innehåll <strong>och</strong><br />
resultat. Detta kan delvis förklara bristen på publicerade<br />
sammanställningar av de många barn som <strong>vård</strong>as på det sättet.<br />
Möjligheter till avancerade medicinskt biologiska studier i forskningssyfte<br />
föreligger inte i denna <strong>vård</strong>form (<strong>och</strong> de ansatser som<br />
funnits till sådana studier vid Eugenia hade avbrutits).<br />
Erfarenheterna gjorda vid Eugenia (Bodegård, 2004–2006) har<br />
sammanfattningsvis inte beaktats av ledande barnpsykiatriska <strong>och</strong><br />
politiska företrädare <strong>och</strong> inte heller av Socialstyrelsen. Patientgruppen<br />
har ansetts vara för liten <strong>och</strong> inte representativ <strong>och</strong> studierna<br />
att betrakta som ”case-reports” (SVT1 Aktuellt kl 21 den 23<br />
november 2005). Vården vid Eugenia ansågs bara ha visat att det<br />
permanenta uppehållstillståndet var den ”behandlingsåtgärd” som<br />
behövdes <strong>och</strong> att ansvaret för problemet därmed mera låg hos asylpolitiken<br />
än hos sjuk<strong>vård</strong>en. Då sjukhus<strong>vård</strong> inte längre var aktuell<br />
för de asylsökande barnen så var resultaten från Eugenia inte<br />
intressanta. De goda erfarenheterna har dock bidragit till att man<br />
på många ställen i landet fjärmat sig från tidigare uppfattningar att<br />
tillståndet är oförklarligt <strong>och</strong> inte psykiatriskt behandlingsbart <strong>och</strong><br />
skulle mötas med framförallt ”jagstärkande” aktiverande krav för<br />
att förhindra vidare regressioner <strong>och</strong> motverka allvarliga negativa<br />
reaktioner av uppgivenhet hos personalen (”compassion fatigue”)<br />
(Tunström, 2004; Bodegård, 2004 b).<br />
Politiseringen av problematiken med asylbarn som utvecklat<br />
uppgivenhetssymtom<br />
Regeringen hänsköt 2004 ansvaret för ”de apatiska barnen” till<br />
UD/migrationsministern. Fokus lades därvid på de asylpolitiska<br />
istället för på de medicinska aspekterna.<br />
… Eftersom problemet tycktes kopplat till asylprocessen framstod det<br />
som lämpligt att frågan bereddes av det departement som ansvarar för<br />
181