You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
N:r 6. ÄRG. 30. <strong>20</strong> <strong>MARS</strong>. <strong>1925.</strong> PREN.-PRIS 2: 25: '·<br />
REDAKTÖR: NATH. HÖGMAN.<br />
SynodeliS allmänna möte i Hona nftt den <strong>20</strong>-25 sept. 192 4,.
66. S l N Ul'l S L A N D. <strong>20</strong> m.ars Hl25.<br />
dig, Guds lamm, som<br />
frälst mlll själ !«<br />
Pris dig, Guds lamm, som världens synd borttager,<br />
tack att av nåd du frälst min arma själ!<br />
r den mig skänkta skrud jag Gud behagar<br />
nel, säger glatt till synd och värld farväl.<br />
Farväl då, värld, med all din gunst och ära,<br />
din usla vänskap gÖl' min själ ej nöjd.<br />
Vik bort ifrån mig, jag vill ditt ok ej bära,<br />
se'n av Guds nåd jag fåtCen bättr
68 S I N I il'I S<br />
I dag vi åter en vård få resa<br />
och vittna om, att Gud hulpit har,<br />
Oss Satan sökt bringa skam och nesa,<br />
men vi i Herren haft starkt försvar.<br />
Sen Erik Folke kom ut till Kina,<br />
nu svunnit ha 38 år.<br />
Men ej en dag Herren glömt de sina,<br />
de tjänare, som hans ord utsår.<br />
Om än de ofta få tt så med tårar,<br />
de ock med jubel ba skörda fått.<br />
Från skilda häll vi ha sport om drar,<br />
och nåden flödar i härligt mått.<br />
Om kassan tidvis rält skral har varit,<br />
och stundom nöden för dörren stått,<br />
Guds Fadersomsorg vi dock erfarit,<br />
då vi med bön ha till Herren gålt.<br />
Visst har med sjukdom och nöd han prö \'a l,<br />
Er, kära vänner, i Kommillen,<br />
Doek uti nöden Er Iro Ni övat<br />
och hell Er kastat på Gud allen.<br />
Ja, den som säller sitt hopp till Herren,<br />
förvisso ej skall besviken bli,<br />
Om ä n vi tycka, att hjälp är fjärran,<br />
med tro och hopp dock förbida vi.<br />
Välsigne Herren då Kinas vänner,<br />
när vi nu möt's på vår bönedag.<br />
Oc h Herren, som det fördolda känner,<br />
oss give nåd fatta nya tag.<br />
Gud vare tack för var själ i Kina,<br />
som byggt sitt bopp uppå klippans grund'<br />
Må .Jesus, solen, allt fort där skina,<br />
och många ingå med Gud förbund!<br />
C. A.<br />
Bedjen för missionärerna!<br />
Skriven till missionärerna!<br />
L A N D. .<strong>20</strong> mars. <strong>1925.</strong><br />
En dikt av drottning Sofia.<br />
Vi h a i delta nummer förmånen att på<br />
tidningens andra sida kunna införa verser<br />
behandlande passionstidens ämne och förfallade<br />
av vår numera avlidna men ännu<br />
älskade och vördade änkedrottning Sofia.<br />
Det är oss en särskild glädje att införa<br />
dessa verser enär S. M. K. i drottning Sofia<br />
hade en trofast vän, som vi med särskild<br />
glädje och tacksamhet erinra oss.<br />
Nyheter angående general Feng.<br />
Bl and senare nyheter från Kina har del<br />
glatt oss aL t rå mottaga underrättelser som<br />
framställa general Feug i en annan dager'<br />
ä n tidigare i tidningspressen synliga tele·<br />
gram och meddelanden. Framstående per·<br />
soner förklara sig nu vara överlygade om<br />
a lt hans handlingssätt var fulltberälligal,<br />
och även sådana. som ännu anse all ban<br />
handlat ovist, förklara det vara höjt över<br />
alla tvivel att han letts a v ädla bevekelsegrunder.<br />
Vi hoppas alt i näs ta nummer<br />
kunna införa en utförligare redogörelse<br />
rör dessa underrättelser.<br />
Missionsresor och möten.<br />
i\Iissionä r E. O. Beinhoff har nyligen besökt<br />
Uppsala och Gävle och har i dagarua<br />
just hemkommit från en resa till Norrköping,<br />
Linköping In. fl. platser. Kand.<br />
Glist. iL österberg har nu börja t en ny<br />
resa till ö stergötland och Småland. Missionsföresta<br />
ndare E. Folke står just färdig<br />
a ll resa till Jämtland och kommer all på<br />
di tresan även besöka örebro. Missionär<br />
och fru Blom befi nna sig ännu på resa i<br />
Norrland.<br />
Resor h ålla just nu på a lt planeras iiven<br />
till Skåne oeh Västergötland.<br />
Det finns blott en världsfraga : att kun<br />
Ila föra Jesu Kristi evangelium in i folk<br />
ens hjärtan.<br />
W. GLADSTONE.
70<br />
Bönhörelser.<br />
S l N l M S<br />
>Elias var en människa, med samma natur<br />
som vi . Han bad en bon - - -, och det<br />
regnade icke, - - - åter bad lJao, oclJ (Et<br />
gav himmelen regn. ' Jak. o: 17.<br />
En kirlesisk familj.<br />
Hur ofta kommer ej dct ordet i CllS<br />
tankar härule! Vi se och böra kineser<br />
',av samma natur som yj", långt ifrån fullkomliga,<br />
många gånger så olärda alt de<br />
ej ens kunna läsa silt nya testamente en<br />
gång, men när d et gäller bönen så långt<br />
komna, att man bara häpnar och tackar<br />
Gud. ,Dc ropade till Herren i sin nöd,<br />
och han räddade dem ur deras trångmål>.<br />
Enkelt och naturligt taga våra kinesiska<br />
vänner dessa bÖnbörelser. Gud har ju<br />
lovat alt höra bön, alltså är det ej någol<br />
märkvärdigt alt han gör det. Men ibland<br />
vid samtal kan det komma fram något om<br />
dessa bönhörelser, och jag dll därför berälta<br />
om några, som kineserna talat om<br />
för mig.<br />
En kvinna berättade, att hon i början<br />
ej förstod, h ur hon skulle bedja. Hennes<br />
man var svårt sjuk. Hon förstod, aU hon<br />
ej borde gå till templet och bedja avgu-<br />
L A N D. <strong>20</strong> mars <strong>1925.</strong><br />
darna 0111 medicin, men medicin behövde<br />
ju mannen för att bli frisk. Så tog hon<br />
Iilet vatten i en skål, gicJ{ ut under bar<br />
himmel, knäböjde och bad Herren Jesus<br />
hälla litet medicin i skålen, så att hennes<br />
man skulle bli bra. Efter bönen tog hon<br />
skålen med sig och ga v mannen att dricka,<br />
utan alt säga honom vad det var. Han<br />
blev rrisk, trots det att sjukdomen varit<br />
mycket svår. Nu förstod<br />
hon, alt del var bönen,<br />
och ej valtnet, som gjorl<br />
bonom frisk.<br />
En kristen hade ett enda<br />
husdjur: en ko. Så blev<br />
kon så sjuk, att de som<br />
stodo omkring ansågo allt<br />
hopp ute. Kon kunde<br />
knappast andas. Den krisl·<br />
ne mannen bad: Herre,<br />
\'ill du förbarma dig! Du<br />
vet, atl jag har ingenting<br />
annat. Jag behöver denna<br />
ko. Gör henne frisk. Amen.<br />
Till grannarnas s tora för·<br />
undran blev kon frisk,<br />
och mannen tackade Gud<br />
En kvinna, som av Gud<br />
mycket välsignats i förbönens<br />
ämbete var ute på landet hos sin<br />
dottcr och måg. Så får hon utai1 yttre<br />
anledning en stark maning alt gå hem<br />
tiU staden, där hon får klart [ör sig anledningen<br />
till det plötsliga uppbrottet<br />
från dotterns bem. Evangelisten ligger<br />
svårt sjuk, missmodig över sin oduglighel<br />
och utan någon hjälp. Såsom gammal<br />
gumma kan hon nu få hjälpa bonom, och<br />
genom en dröm, som hon just haft om<br />
honom, får hon också lrösta och uppmun<br />
lra hans sin ne.<br />
Samma kvinna drömde en natt, alt hon<br />
skulle gå till en ung fru, som lidit förföljelsc<br />
för evangelie skull, och bedja för<br />
hennes ham, SoUl var sjukt. Hon hade<br />
ej hört om barnets sjukdom, men gick i<br />
lydnad [ör drömmen, utan alt rräga efter<br />
"ad människor skulle länka eller säga om<br />
henne. Framkomruen fick hon veta, aU<br />
den lille gossen .verkligen var svårt sjuk,.
När vi i dag måste sätta det betydelsefulla<br />
korsets tecken över K a r l<br />
G u s t a f M a g n u s s o n s namn sker<br />
det under den djupaste smärta och<br />
saknad. Helt nyss stod han mitt<br />
ibland oss full av verksamhetskraft<br />
och hälsa. Det är, som om tanken icke<br />
kunde fatta, att han i dag på morgonen<br />
(den 30 mars) lämnade oss, att<br />
vi aldrig mer här i främlingsskapets<br />
värld skola få se in i hans vänliga,<br />
goda ögon eller höra hans stämma<br />
tala till oss.<br />
Endast omkring 10 dygn långvarigt<br />
blev det sjukläger, som blev vår väns<br />
sista: Torsdagen den 19 mars återkom<br />
han från en resa; fredagen var<br />
han i verksamhet på 'kontoret. Men<br />
på lördagen hade den halsfluss, av<br />
vilken han börjat bli besvärad, så utvecklat<br />
sig, att han måste intagas på<br />
Sabbatsbergs sjukhus. Ytterligare komplikationer<br />
tillstötte emellertid, och<br />
till sist var den flämtande livslågan<br />
så svag att den slocknade ut stilla<br />
och lugnt.<br />
Genom K. G. Magnussons frånfälle<br />
gör S. M. K. en förlust så stor, att<br />
den ej kan beskrivas. I S. M . . K:s styrelse<br />
har Magnusson oavbrutet stått<br />
som ordinarie ledamot alltsedan år<br />
1897, därav 25 år som kassaförvaltare<br />
och sedan 1922 som vice ordförande.<br />
Det är ett högst betydande arbete,<br />
som Magnusson för missionens räkning<br />
under alla dessa år på det mest<br />
uppoffrande sätt utfört. Han icke<br />
S I N I M S L A N D. ;) april <strong>1925.</strong><br />
Överingenjör K. G. Magnusson.<br />
blott deltog i sammanträdena utan det<br />
blev ofta hans lott att verkställa alla<br />
mera betydande utredningar, särskilt<br />
allt som rörde missionens ekonomiska.<br />
förhållanden och praktiska problem.<br />
I Arbetsutskottet, som Magnusson<br />
alltid tillhörde, fick han lära känna<br />
missionen riktigt från dess insida.<br />
Här fick han glädjas med och lida<br />
med så som endast de få, vilka Gud<br />
kallat till en ledareställning i sitt rike.<br />
Det är en oskattbar rikedom och erfarenhet<br />
rörande vårt arbete, som vår<br />
vän tagit med sig, då han nu gått<br />
ifrån oss. Nu om någonsin tyckte vi<br />
oss behöva detta stöd i vårt arbete.<br />
Att Magnussons eminenta förmåga<br />
redan tidigt uppmärksammades och<br />
togs i anspråk förvånar icke. En<br />
mångfald hedrande förtroendeuppdrag<br />
lades på hans axlar. Vid årsskiftet<br />
stod han ännu med i 23 styrelser och<br />
kommitteer. Han var vice ordf. i<br />
Stockholms K. F. U. M. och medlem<br />
av K. F. U. M:s Förbundsstyrelse; i<br />
Stockholms Stadsmission var han<br />
mångårig styrelseledamot och kassaförvaltare.<br />
I Brommå, där han var en<br />
av den nyanlagda trädgårdsstadens<br />
första bebyggare, var han samhällets<br />
»grand old man», som hedrades med<br />
ordförandeposten i ett flertal föreningar,<br />
med kyrkovärdskap etc.<br />
Bland ungdomen i Bromma fann<br />
M. ett fält, som han med förkärlek<br />
besådde och vattnade. Den kyrkliga<br />
ungdomsföreningen i Bromma hade i
;'j apri l 19<strong>20</strong>. S I N l M S<br />
honom en ledare som älskade dess<br />
medlemmar med en andlig faders kärlek.<br />
Lördagskvällarne var det sällan<br />
lönt att kalla Magnusson till något<br />
sammanträde. Då var han alltid troget<br />
med bland sina kära unga. En<br />
av de sista gärningar Magnusson<br />
gjorde, sedan halsåkomman gjort det<br />
omöjligt för honom att tala, var att<br />
skriva ett brev till ungdomsföreningen.<br />
För de unga stod Magnussons<br />
gästfria hem alltid öppet. Den vänsällhet<br />
och äkta kristliga glädje de<br />
här mötte skola de nog aldrig<br />
glömma.<br />
En sällsynt harmoni och inre samling<br />
var utmärkande för Magnusson.<br />
Denne verksamme man, som förutom<br />
det här ovan relaterade, utövade som<br />
sin egentliga jordiska kallelse chefskapet<br />
vid ett av Stockholms större<br />
industriföretag, sågs aldrig nervös<br />
eller jäktad. Denna inre harmoni behärskade<br />
honom och spred sig genom<br />
honom även till andra. Hemligheten<br />
härtill var nog den, att Magnusson<br />
hade fått sin blick högt riktad; hans<br />
livssyn var alltigenom ideell och<br />
sant kristlig. Och han tillämpade<br />
den på de praktiska problemen.<br />
Alltmer blev detta utmärkande för<br />
Magnusson. Han gick på sistone<br />
ibland oss och delade, utan att kanske<br />
själv märka det, ut oförgängliga<br />
gåvor varhelst han gick fram. Man<br />
blev andligen rikare i hans umgänge.<br />
Han var en gren i vinträdet, som bar<br />
ädel frukt. Helt visst skall hans sällsynt<br />
sköna minne länge leva i välsignelse<br />
och han skall saknas när hans<br />
plats nu står tom.<br />
Närmast sörjande vid båren stå nu<br />
L A N D.<br />
75<br />
änkan, fru O l g a M a g n u s s o n,<br />
f. Carlholm, och barnen Y n g v e och<br />
I n g r i d. Dem vilja vi nu särskilt<br />
anbefalla i missionsvännernas förböner.<br />
Oerhörd måste framför allt för<br />
dem saknaden vara.<br />
Dock, här behöva vi icke sörja så<br />
som de där intet hopp hava. V år älskade<br />
vän har blott gått före. Hans<br />
tro har blivit förbytt i åskådning.<br />
Hans älsklingspsalm, som här nedan<br />
citeras, låter oss ana vad som djupast<br />
var vår hänsovne väns hjärtelängtan<br />
och hopp.<br />
»Ej mer med blicken skum och svag<br />
Jag leta skall Guds anletsdrag<br />
I världens dunkla spegel<br />
Men Herrens klarhet ohöljd se<br />
Bland dem som äro tecknade<br />
Med Herren Guds insegel.<br />
Salig, Salig skall jag röna<br />
Allt det sköna, Sanna höga,<br />
Som här doldes för mitt öga.<br />
Min sällhetsdag, jag väntar dig,<br />
Jag redo är, jag kläder mig<br />
I vita högtidsdräkten.<br />
Kom, Jesu! 'Ja, jag kommer snart',<br />
Du svarar mig, jag hörer klart<br />
Din röst i morgonväkten.<br />
Ära, Ära V are Herren!<br />
Viken fjärran, Sorger alla!<br />
Gudi vill jag mig befalla.»<br />
Han är trof as t! Arma, trötta hjärta,<br />
Du som tr yckes utav mången smärta,<br />
Tynges ned av vardagslivets strid.<br />
Han är tro fas t, fas t i mörker höljes<br />
Herrens härlighet, h on endast döljes<br />
Av din Fader nu en liten tid.